156 FAUNA OCH FLORA 



redan hos Palmberg omnämnda pungformiga utväxter, som 

 framkallas på bladens ofvansida hos Ulmus [montana With. 

 och andra arter af släktet] af Tetraneura ulmi de Geer [Houard: 

 2066]. 



År 1694 utkom Chloris Gothica seu Catalogus Stirpium 

 circa Gothoburgum nascentium, den första provinsfloran i Sve- 

 rige. I detta, af Olaus Bromelius (1639—1705), läkare och 

 stadsfysikus i Göteborg, författade arbete nämnas gallbildningar 

 å Quercus Robur, Rosa canina och Betala alba (92, 97, 11). 



Quercus [Robur L.] 



Nulla est arbor, quae praeter genuinum tot spurios excre- 

 mentitios producit fruetus, ac quercus, ut videre est Theophr. 

 hist. Lib. 3. Cap. 8. 



Utöfver denna summariska hänvisning till Theophrastos 

 nämner Bromelius ingenting om gallbildningar å ek. Eftersom 

 dessa dock öfver hufvud taget här nämnas, är det tydligt, att 

 han fäst sin uppmärksamhet vid deras förekomst i Göteborgs- 

 trakten. Någon på särskildt cecidium tydande uppgift med- 

 delas emellertid som nämndt icke. 



Rosa canina L. [Rosa sylv. 1 ]. 



Hinc spongiola adnascitur, quam Plinius in Cynosbato, 

 pilulam castaneae similem: in Cynorrhodo spongiolam vocat. 

 Rosas sylv. spongia dicitur Cynorrhodon, Ang. spongia sylv. 

 Rosae, Dod. spongia Bedeguaris, Adv. Bedeguar officinis per- 

 peram. 2 



Såsom af ofvanstående framgår, är det fråga om cecidiet 



1 Den vidlyftiga synonymiken här utelämnad. 



2 Förkortningarna Ang., Dod. och Adv. afse följande forskare och arbeten: 

 Aloysius (Aluigi) Angvillara, berömd som tolkare af växterna hos antikens för- 

 fattare, särskildt Dioskorides. — Rembert Dodoens (Rombertus Dodon^us) 

 (1570 — 1585), vid sin död professor i Leiden, utgaf flera botaniska arbeten, bland 

 dem en på sin tid mycket ansedd Kräuterbuch. — Stirpium adversaria nova, 

 Londini anno 1570, utgifvet af Matthias de 1'Obel (Lobelius) (1538 — 1616), 

 nederländsk läkare och botanist, och Petrus Pena, fransk läkare. Den senare 

 lärde under sina resor i Europa känna många då ännu obekanta växter, hvilka 

 han tillsammans med Lobelius beskref i ofvan anförda arbete. 



