IÖO FAUNA OCH FLORA 



bodda. Ett sådant skott blir ej gärna något dugligt af, och 

 ekorren hade sålunda åtminstone ej skadat, utan måhända gjort 

 nytta genom bortamputerandet af dem och uppätandet af 

 Chermes.» 



Ingen af våra zoologiska författare och naturkännare vilja 

 göra ekorren till ett för skogen ödeläggande skadedjur. 

 Tvärtom yttra de sig alla sympatiskt om den lille gnagaren, 

 ehuru de icke alldeles vilja fritaga honom från okynne. Ingen 

 är ju felfri, icke heller ekorren! »Det lilla muntra djuret» ■ — 

 säger Brehm - - »är en af våra skogars förnämsta prydnader. 

 Han är våra skogars apa och har flere egenskaper, som på- 

 minna om dessa roliga och nyckfulla sydländingar. — - Gran- 

 och tallfrö, knoppar och unga skott utgöra väl huvudbestånds- 

 delen af hans föda.» Vidare omnämner Brehm, att ekorrarne 

 i västra Nordamerika stundom — enligt James Hall -- före- 

 taga vandringar, på hvilka talrika skaror förena sig och därvid 

 fara härjande fram på sin väg. De följas då af en skara fiender, 

 räfvar, illrar, falkar och ugglor, som jämte människan och sjuk- 

 domar söka att bidraga till minskning af deras antal. 



Vid sådana utomordentliga tillfällen, som här af Brehm 

 omnämnas, blir ekorren således ett ganska besvärligt djur, men 

 i vårt land förekomma icke sådan ekorrarnes massammanslut- 

 ning. »De framrycka icke såsom lämlarne, i slutna skaror, utan 



ströfva omkring i små grupper.» (Brehm). »Ekorren 



uppträder i stor mängd, dock aldrig uti flockar såsom fjäll- 

 lemmeln.» (Lilljeborg). 



På tal om ekorrvandringar i vårt land synas olika meningar 

 vara rådande angående årstiden för de sammas företagande. 

 Prof. Lilljeborg säger, att sådana företagas hösten och vintern. 

 Dr. Kolthoff däremot vill förlägga dem företrädesvis till hög- 

 sommaren och äfven, men undantagsvis, till våren. Det synes 

 sålunda, som skulle ekorrvandringar ha iakttagits under alla 

 årstider. 



Ingen af dessa båda författare nämner något om ekorrens 

 skada på skogen, utan anser den förre ekorren »väl förtjäna 

 något skydd tillföljd af de tilltalande egenskaper detta 



