LITTERATUR 191 



mannen. Att den ofvannämnde författaren hör till de mest fram- 

 stående bland dem, som förmått att aftvinga insektvärlden en hel 

 del af dess hemligheter, är genom hans föregående arbeten förut 

 väl kändt äfven utanför entomologernas krets. Det nu föreliggande 

 verket bekräftar till fullo det sagda. Däri framlägges en stor mängd 

 stekelformers skiftande lefnadshistoria så klart och tydligt, att man måste 

 riktigt tänka efter för att förstå, hvilket tålamodspröfvande och om- 

 sorgsfullt arbete ligger till grund för dessa afslöjanden. Att ens 

 tillnärmelsevis redogöra för bokens innehåll är här ej möjligt, ty 

 ämnet är för omfattande. Vi få t. ex. underrättelse om, huru vissa 

 af de ifrågavarande steklarne till rof och till föda för sin afkomma 

 välja insektlarver, andra åter flugor, skinnbaggar, viflar eller spind- 

 lar o. s. v. och detta rof behandlas hvar efter sin art, stickes med 

 gadden på visst ställe, paralyseras i m. 1. m. hög grad, bearbetas 

 med käkarne på visst sätt o. s. v. Så redes boet på olika sätt för 

 olika arter, de flesta gräfva hålor med ett eller flera rum, en del 

 mura celler, en del nyttja förut befintliga hål o. s. v. Några släpa 

 dit som proviant ett djur, andra flera. De flesta proviantera en 

 gång för alla, men det finnes också arter, som kommit längre på 

 den moderliga omsorgens väg och upprepade gånger föra nytt byte 

 till sina larvers håla, som då hvar gång ånyo öppnas och slutes. 

 En stekel (Dolichurus) klipper af antennerna på de af honom 

 fångade kakerlackorna, så att de ej skola vara i vägen, andra for- 

 mer göra sig kvitt besvärliga ben af harkrankar och spindlar på 

 motsvarande sätt o. s. v. Men så finnes det också bland steklarne 

 sådana, som äro snyltgäster och tillägna sig frukterna af andras 

 arbete, och den taktik de därvid använda är mer eller mindre 

 finurlig. Af stort intresse är förfis skildring af huru de olika stek- 

 larne orientera sig för att återfinna bo eller byte, hvarvid i de flesta 

 fall synen tycks vara afgörande, men hos de parasitiska formerna 

 är äfven lukten af stor betydelse. Särskildt märkliga äro förfis 

 talrika experiment, hvilka just därigenom, att de upprepats, gifva 

 en inblick i steklarnes »själslif». Det har visat sig att olika indi- 

 vider under f. ö. likartade förhållanden betedde sig ganska olika. 

 I många fall voro de visserligen ingalunda situationen vuxna, men 

 i andra skulle man på grund af stekelindividernas ändamålsenliga 

 tillvägagående kunna vara böjd att tala om ett slags gryende för- 

 stånd. I hvilket fall som helst ådagalägges genom dessa experi- 

 ment, att man ej har rätt att använda sjablon vid biologiska studier ens 

 af insekterna. Det finnes något mera hos en del af dem än blott 

 »instinkt» och »ett blindt utlösande af reflexrörelser». Genom det 

 fördomsfria framhållandet häraf har förf. bragt de biologiska stu- 

 dierna till ett högre plan än t. ex. den nyligen aflidne franske 

 mästaren Fabre, som utförde sina visserligen förträffliga arbeten från 

 en förut fattad ståndpunkt, på grund hvaraf de vunna resultaten 

 understundom måste korrigeras. 



Den så att säga rudimentära början till samhällsbildning, som 

 förf. påvisar hos Pseudogenia albifrons är värd särskildt beaktande. 

 För öfrigt innehåller boken en stor mängd af iakttagelser, som torde 

 kunna med stort nöje läsas äfven af dem, som ej äro fackmän. I 



