SMÄRRE MEDDELANDEN 229 



Fladdermöss i Östergötland. 



Manad af meddelandet i 3:e häftet, 1 916, af tidskriften om fyn- 

 det af barbastellen i Östergötland, beder jag att få meddela ett 

 annat fladdermusfynd. 



Redan i somras erhöll jag kännedom om, att en hög, torr asp, 

 på hvars stam flera hål finnas, skulle vara bebodd af fladder- 

 möss, som om kvällarna i stort antal fladdrade ut öfver en sjövik. 

 (Aspen växer å Ekelidens tomt, vid stranden af sjön Ammern, ej 

 långt från Opphems järnvägsstation i Östergötland. Jag kom sedan 

 ej i tillfälle att närmare undersöka det gamla trädet förr än den 

 1 1 september, då jag besökte Ekelidens ägare, herr L. 



Vi slogo på trädstammen, och djuren gåfvo genom häftigt gniss- 

 lande sitt missnöje till känna, men ville ej lämna sin boning. Då 

 vi strax före skymningen tillsammans återvände från en sjötur, sågo 

 vi några långvingade fladdermöss med fågelliknande flykt i en rad 

 begifva sig ut öfver viken. De lämnade trädstammen ur ett hål på 

 c:a 5 m. höjd. Kommen i land lyckades L. med ett skott fälla ett 

 af djuren. Dess bruna färg och betydliga storlek sade mig genast, 

 att det var ett exemplar af stora bruna fladdermusen (Pipistrellus 

 noctula). Det mätte 35 cm. mellan vingspetsarna. Det är således 

 en koloni af denna art, som bebor trädet. Om koloniens storlek 

 kan jag ej med säkerhet yttra mig. L. trodde, den bestå af mel- 

 lan 50 och 100 exemplar. 



I trakten äro förut med säkerhet iakttagna endast följande arter: 

 Plecotus auritus, Pipisttelhts pipistrellus (allmän), Vespertilio murinus 

 och Myotis daubentoni (allmän). 



Fyndet af P. noctula i Östergötland är väl ej direkt någon säll- 

 synthet. På Linköpings läroverksmuseum finnes ett exemplar från 

 Harfvestad i Landeryds socken och ett från Linköping. Med hopp 

 om att mana andra tidskriftens läsare till iakttagelser af de så litet 

 uppmärksammade fladdermössen och deras utbredning i vårt land, 

 har jag emellertid trott mig böra meddela fyndet. 



Linköping 16 oktober 1916. 



Dag Hannerz. 



Flyttfåglar som fröspridare. 



I 3dje Hefte af indevasrende Aargang af F. och F. findes en 

 meget interessant Artikel af Dr. Aug. Heintze: Flyttfåglar som 

 fröspridare. Heri omtales et Arbejde af undertegnede, »där den sat- 

 sen häfdas, att flyttfåglarna äro af ingen eller nästan ingen bety- 

 delse för fröspridningen». Dette er en altfor staerk Generalisation 

 af min Paastand, nemlig, at Tr?ekfuglene spiller ingen eller i alt 

 Fald meget ringe Rolle for Floraens (d. v. s. Fanerogamernes) 

 Indvandring til Feeröer/ie, ti herom alene drejer mit Arbejde sig. 

 Min Paastand stotter jeg, 1) dels paa det ringe Fugletrask över Faer- 

 oerne, 2) dels paa Dr. Knud Andersen's Iagttagelser, at Fugle paa 

 Träsk har tomme Maver og rene Fodder og Klredning. 



Köbenhavn, 19. Aug. 1916. 7T ~ . . , 



C. H. Ostenjeld. 



