230 FAUNA OCH FLORA 



Egendomligt läte hos hare. 



Den ig september i år gjorde jag, åtföljd af min hund Grim, 

 en jaktutflykt till Näsmyrarna, belägna c:a 5 km. från Hammar- 

 strand i Ragunda socken. Strax innan jag nådde fram till myrarna, 

 stötte jag upp en till synes halfvuxen hare, som vid uppsprånget 

 fick ett skott, sannolikt ett bomskott, hvarpå han försvann ur min 

 åsyn. Uå hunden omedelbart därpå tog an spåret och började att 

 drifva, hörde jag till min förundran, att haren under det han lopp 

 framför drefvet började att skrika, och därmed fortsatte han hela 

 tiden som hundens skall kunde förnimmas af mig eller cirka en 

 timmes tid, då hunden tappade. Harens läte liknade icke så litet 

 ett fint, flöjttonliknande skall af en hund och det upprepades gan- 

 ska ofta. 



Hammarstrand den 10 oktober 19 16. 



Jonas Gisslen. 



Fågelfaunan i Jönköpings omnejd och län. 



Vid hopskrifvandet af min uppsats med ofvanstående titel, of- 

 fentliggjord i Jönköpings h. a. läroverks redogörelse, läsåret 1 9 1 5 

 — 16 (tryckt i maj d. å.), hade jag förgätit, att faunisten löjtnant 

 Aug. Carlson år 1882 offentliggjort ett bidrag till kännedomen om 

 fågelfaunan på småländska höglandet. Den bär titeln »Öfversigt 

 af de i Almesåkra socken, Jönköpings län, förekommande foglar* 

 och är publicerad i Öfv. af K. Vet. Akad. Förhandl. 1882, n:r 1. 

 Den omfattar iakttagelser från denna trakt, gjorda under åren 

 1878 — 1 88 1, då löjtnant C. hade sin bostad å Thoranäs i Alsnes- 

 åkra s:n, hvarunder han fört noggranna anteckningar om bl. a. 

 flyttfåglarnas ankomst- och flyttningstider, allmännare förekomst m. m. 

 Bland de inom dette inskränkta område anmärkta 133 fågelarterna 

 befinnas fyra, som jag i min uppsats ej kunnat angifva såsom an- 

 träffade inom Jönköpings län, nämligen gransångaren, mellanspetten, 

 hvitryggiga hackspetten och gråspetten. Antalet af inom länet med 

 säkerhet iakttagna fåglar skulle därigenom kunna höjas från 193 

 till 197. 



Gransångaren uppgifves af C. vara »ej sällsynt, och ankomst- 

 tiderna för de 4 åren 1879 — 1881 vexlade emellan den 27 april 

 och den S maj. Höstflyttningen skedde i september». 



Mellanspetten »förekommer någon gång», heter det, och Hvit- 

 ryggiga hackspetten, som af förf. sköts 1878 vid Thoranäs, säges 

 vara »temligen sällsynt». 



Gråspetten, som sköts 1SS0 vid L. Gödeberg, vid hvilket till- 

 fälle »ännu en individ var i sällskap», påstås förekomma »någon 

 gång». 



Bland öfriga uppgifter om förekomsten må en och annan här 

 återgifvas. 



Gladan häckade då på höglandet allmänt, liksom sä/sångaren, 

 grönbenan och kärrsnäppan. Korpen, järpen, tranan och större 



