SVENSKA FORSKNINGSRESANDE FRÄN ÄLDRE TIDER 249 



»att taga ett svenskt välbepröfvadt medel, nemligen en duktig 

 sup: Genast försvunno kolik och mattighet inom minuten». 



Då man dagen därpå den 17 ändtligen kom i land på 

 öns nordöstra udde, blef det åter gyllene dagar; de maskätna 

 skeppsskorporna kastades bort och utbyttes mot »brödfrukt, 

 potates, yams, Arum och andra rötter». Man hade äfven be- 

 spetsat sig på färskt fläsk af öns talrika svinhjordar, men man 

 måste först utverka konungens tillstånd om »upphäfvandet af 

 förbudet på säljande af svin-kreatur», »licens» på våra dagars 

 språk. Den 22 kom konungen till platsen och höll mottagning. 

 Mötet blef mycket vänskapligt med ömsesidiga skänker, och 

 alla, från hofvets olika dignitärer ned till de ringaste medbor- 

 gare, täflade i vänlighet mot de hvita. 



Sparrman gör exkursioner inåt ön; den är skogig och 

 bergig men utomordentligt vacker och yppigt beväxt. Höga 

 toppar växla med djupa dalar, och växtzonerna variera i det 

 oändliga med en mångskiftande flora. Gardenia, Morinda citri- 

 folia, Gvetarda speciosa, Hibiscus esculentus m. fl. nämnas. 

 Fruktträden utgöras af ett par ostindiska Eugenia-arter, en ny 

 Spondias med guldgula, äpplelika, i munnen smältande frukter 

 och framför allt två slags brödfruktträd. »Ett dussin sådana 

 omkring hyddan af ett större hushåll, vore allena nog till dess 

 föda för hela året; icke dess mindre hafva de till ombyte plan- 

 teringar af yams, stora arums-rötter, söta potates, och af para- 

 dis-frukter (Musa paradisiaca) samt vilda species från bergen 

 af sistnämnda slägte». Kom så kokospalmerna, dubbelt höga 

 mot alla andra träd. 



Djurvärlden åter är tämligen tunnsådd. »Några få spe- 

 cies fåglar (af hvilka jag beskrifvit ett par i Museum Carlso- 

 nianum 1 ) äro öns inqvartering, och utmärka sig med mindre 

 ombytligt qvitter än Nya Zeelands sångfåglar. Ifrån insekter 

 är ön nästan alldeles fredlyst; af fyrfotade djurklassen voro 

 svin och hundar som ätas, de endaste utom en oräknelig 

 svärm af råttor». Svinen liknade de kinesiska med lång rygg 

 och hängbuk, »men köttet var smakligare, mera liknande kalf, 



1 En papegoja, Coriphilus taitanus, samt en gök, Cuculus (Urodynamis) 

 taitensis. 



