2 O FAUNA OCH FLORA 



som Boule skall beskrifva i ett mera utförligt arbete. För 

 närvarande inskränker han sig till att meddela, att det är fråga 

 om en man, som knappt haft en längd af 1,60 m. 



Sammansättandet af kraniets bitar, ett långvarigt och nog- 

 grant arbete, har utförts under Boule's ledning af hans pre- 

 parator Papoint. Åtskilliga af styckena voro stora med oska- 

 dade brottytor, hvarför hoppassandet af dessa kunde ske med 

 exakthet, så att rekonstruktionen är mycket tillfredsställande, 

 hvarom akademien sattes i tillfälle att öfvertyga sig. Kraniets 

 suturer och tandgården visa, att skallen tillhört en gubbe. Dess 

 betydande dimensioner äro slående, i synnerhet med hänsyn till 

 dess gamle ägares svaga kroppsbyggnad. Dess djuriska eller 

 rättare sagdt aplika utseende är likaså iögonenfallande. 



Skallen är långsträckt, dolichocepkal (index = = 75), ocli 

 märklig genom benens tjocklek; hjärnkapselns tillplattning; 

 pannans stupning; den oerhörda utvecklingen af ögonbryns- 

 bågarne, lika framskjutande som på det beryktade Neander- 

 thalskraniet, begränsade upptill af en bred fåra från den ena 

 ögonhålan till den andra; det starkt utskjutande och mycket 

 nedtryckta nackpartiet; det tillbakadragna läget af nackhålet; 

 den tillplattade formen af nackens ledknappar; den svaga ut- 

 vecklingen af mastoidutskotten o. s. v. 



Ansiktsdelen är ej mindre egendomlig. Den- företer en 

 mycket betydlig prognathism (framskjutande käkparti). De 

 framstående ögonhålorna äro stora. Näsan, skild från pannan 

 genom en djup insänkning, är kort och mycket bred. I stället 

 för att urholkas såsom hos nu lefvande människoraser under 

 ögonhålorna af en fåra, »fossa canina», sträcker sig öfverkäken 

 fram till att bilda i käkbenens förlängning ett slags nos utan 

 någon nedtryckning. Tänderna saknas men gomhvalfvet är 

 mycket långt. Tandradernas sidopartier äro nästan parallella 

 som hos människoliknande apor. Underkäken är märklig ge- 

 nom ledknappens storlek, den svaga utbildningen af den s-for- 

 miga urringningen, tjockleken af benet, symfysens snedhet och 

 frånvaron af haka. 



Skallen från La Chapelle-aux-Saints företer, stundom i än 



