Något om fåglarnes flyttningar under sen- 

 sommaren och hösten i Halland 1908. 



ÄR EN DEL fåglar börja skocka sig tillsam- 

 mans i större eller mindre flockar, hvilka stryka 

 omkring, kan man häruti se ett tecken till, att 

 fåglarne upphört att vara stationära, de ten- 

 dera att söka sig för sitt lifsuppehälle fördel- 

 aktigare trakter. 

 När en sådan rörelse hos fåglarne först kan förnimmas, 

 är omedelbart efter sedan de afslutat sina parningsbestyr för 

 året. Mot medlet af juli månad gör en sådan där rörelse sig 

 förut märkbar. Den 17 juli i år 1908 fann jag nämligen huru- 

 som svarta och hvita flugsnapparen, rödstjärten, trädpiplärkan 

 och på flugsnapparnas samt löfsångare uppträdde samlade i 

 flockar, dragande genom skogarne. Ungefär samtidigt eller 

 omkring den 22 juli sågos stora svärmar af starar draga mot 

 söder. 



Efter denna tid inträder ett egendomligt stiltje inom fågel- 

 världen. Fåglar, som man hittills ofta sett och hört, voro nu 

 alldeles som försvunna. Lärkorna och tofslärkorna, som man 

 förut sett hvarje dag, äro borta, inte en kan spåras eller höras. 

 I skogs- och bergmarkerna är också lifvet som dödt. Bofin- 

 kar, flugsnappare och mesar ses sällan. Gulsparfvarne och 

 talgoxar, som syssla med sin andra kull, och svalorna samt de 

 sent äggläggande bastardnäktergalarne hålla dock till på sina 

 gamla platser. 



Sedan mot medlet af augusti visa sig löfsångarne i skaror, 



