Ett drama i fjällen. 



RAKTEN kring Akkavara anses af lappan ;, 

 vara en af de allra bästa björnmarkerna i 

 Lule Lappmark och det lär ej sällan hända, 

 att man på Akkas bärrika sluttningar på en 

 gång kan få se flera full växta björnar, hvilka 

 låta sig hjortronen och björnbären väl smaka, 

 men att få öfvervara ett så egendomligt björnskådespel, som 

 jag här nedan vill berätta, är tyvärr ej mången förunnadt. 



I början af sistlidne juli hade en ung lapp Petter Nilsson 

 Kuoljok jämte en kamrat begifvit sig till Akkavara för att jaga 

 björn. Första natten hade de förgäfves synat björnarnas van- 

 liga betesplatser på fjällets västsida, hvarför de följande natt 

 drogo sig längre norrut. 



Hunna till en liten bäck, som medför smältvattnet från Akkas 

 nordligaste jökel, fingo de syn på tre fjällräfvar, hvilka pa 

 andra sidan bäcken i vild fart kommo springande i den glesa, 

 förkrympta björkskogen. Ögonblicket därpå visade sig en stor 

 slagbjörn, som under ilsket brummande syntes förfölja rät- 

 varna. Nalle insåg dock snart det hopplösa i sina ansträng- 

 ningar, ty han saktade farten, vände, och försvann i björk- 

 skogen, men uppdök ånyo på en grusås öfver trädgränsen, 

 där han började rifva och slita i något, som lappaina genast 

 förstodo vara en slagen ren. 



För att komma i skotthåll, gjorde lapparna nu en kring- 

 gående rörelse, men framkomna till skogsbrynet fingo de se 

 en annan något mindre björn, som sakta och försiktigt lunkade 



