38 



FAUNA OCH FLORA 



I regel förses gallen af myrorna med endast ett eller två 

 hål, stundom med flera, de två första helst borrade inåt vid basen 

 af taggarne, mera sällan hvar som helst på gallens yta. I början, 

 särskildt i vinkeln vid taggarnes nedersta del och gallen, bilda de 

 något långsträckta urgnagningar, som fördjupas tills de genom- 

 brutit väggen och ett hål uppstått, som dock ej är större, än 

 att myrorna bekvämt kunna komma ut och in. Den färdiga 

 öppningen är cirkelrund. Ibland synes väggarnes materia 

 hafva trotsat myrornas mandibler, och flera gropar äro spridda 

 öfver ytan, utan att det lyckats djuren att framtränga genom 

 det hårda skalet, som för sent blifvit angripet; ihärdiga hafva 

 myrorna emellertid sökt nya platser till angrepp, tills deras 

 arbete slutligen krönts med framgång, väggen genombrutits 

 och förbindelse till det inre uppstått. 



Fig. 4. Vid basen upp- 

 svällda stipulartaggar af 

 Acacia zansibarica. 



Gallens inredning. Det skulle vara 

 förknippadt med största olägenhet, om ägg, 

 larver och puppor på den nakna botten af de 

 inuti slutligen glatta gallerna låge blandade, 

 utan stöd utsatta för att vid hvarje vind- 

 stöt kastas om hvarandra. På ett prak- 

 tiskt sätt hafva myrorna vetat att lösa 

 denna svårighet, vetat att så inrätta sina 

 bostäder, att de, då stäppens vindar susande 

 draga fram öfver de kala vidderna, ryc- 

 kande och slitande i akaciornas grenar, 

 svängande de ihåliga bollarne af och an, 

 de med den ömtåliga ännu embryonala af- 

 komman i lugn kunna möta naturens ut- 

 brott. Från gallens väggar hafva inåt 

 håligheten af en gråpapperlik, bräcklig 

 svartbrun massa, tydligen åtminstone del- 

 vis bildad af de fnöskliknande resterna af 

 gallens inre massa, större eller mindre 

 oregelbundet formade, ofta med uppvikta 

 kanter försedda buckliga lameller murats, 



