YNGVE SJÖSTEDT, SYMBIOS Ml i l IN • . 



som bilda flera eller färre hyllor eller Fack, hvai på ägg, puppor och 

 larver läggas (se fig. 2 o. 4). För bättre stöd än sins 



emellan genom balkar och utskotl förenade med hvarandra 

 att hela gallens Inre uppfylles ai glest stående buckliga, 

 gelbundna skifvor, af pelare och sammanbindande utskott, som 

 här och där stödjande äro förbundna med väggarnes 



Vid en sådan symbios, som här föreligger mellan al 

 och myror, kunna följande fall tänkas: 



A Båda parterna (akacior och myror) hafva nytta ai sym- 

 biosen (mutualistisk symbios). 

 AA Blott ena parten har nytta af densamma. 

 a Den ena parten har nytta, den andra skada (antagonistisk 



symbios). 



* Myrorna hafva nytta, akaciorna skada. 

 ** Akaciorna hafva nytta, myrorna skada. 



aa Den ena parten har nytta, den andra är indifferent. 



* Myrorna hafva nytta, akaciorna äro indifferenta. 

 ** Akaciorna hafva nytta, myrorna äro indifferenta. 



AAA Båda parterna hafva skada af symbiosen; detta är i na- 

 turen otänkbart, då ingen af parterna söker den andra 

 till sin egen skada. 



Att här ett fall af mutualistisk symbios föreligger är på- 

 tagligt, då båda parterna äro hvarandra till ömsesidig nytta. 

 I de hårda ihåliga rymliga gallerna finna myrorna det bästa 

 skydd och de bekvämaste bostäder, detta desto mer som 

 gallerna i regel äro så talrika, att utrymme för de tillväxande 

 kolonierna bekvämt stå till buds i närmaste omgifning och år 

 från år genom nybildade galler ökas, under det att dessutom 

 de äldre mycket länge synas bevara sin styrka och friskhet 

 och genom tilltagande förvedning med tiden gifva ett allt 

 bättre skydd. 



Å andra sidan hafva de på stäppen spridda akaciorna i 

 denna armé af ilskna, illaluktande myror, som ständigt röra 

 sig på grenar, stammar och blad, och som vid minsta berö- 

 ring af växten i mängd storma ut ur gallerna, det bästa skydd 



