SMÄRRE Ml DD1 I 



47 



I häftet 5 för [908 af denna tidskrifi har Prol N . med- 



delat upplysningar om Linnaeans förekomsl på 1 .. och jag 



kan ej annat än vara honom tacksam därför. I 



böra nämna, att dennas förekomsl vid [vigtul och H 



mig väl bekant, men att jag ansåg öfverflödigl att ai 



den nordligaste, onekligen mycket öfverraskande lo 



land har denna växt antagligen inkommit han Labr: den 



ock förekommer; mellan dessa länder iligen en rätt litlig 



fågeltrafik rum, och de klibbhåriga frukterna kunna lätl fastna vid 



fjädrarne. 



Th. .)/. F1 



Snöskata funnen på Spetsbergen. 



Vid ett kortare besök, som sommarens Spetsb edition 



gjorde i Horn Sound, fann jag en död snöskata ( Turdus /. 

 nere mellan stenarna i ruinen efter ett gammalt holländskt tran- 

 kokeri i närheten af ryska gradmätningsexpeditionens öfvervintrings- 

 station i Goés Hamn. Dä jag ansåg fyndet af ett visst inf 

 tillvaratog jag fågeln. 1 



Klor och näbbslida sutto löst och kroppen föreföll intorkad 

 förruttnelse inträder ju ej i dessa trakter — hvarför man torde 

 kunna anse, att den legat där rätt länge, kanske flera år. 



Möjligt är väl att fågeln flugit öfver, eller snarare blifvit vind 

 drifven till dessa trakter, med redan fyndortens närhet till stationen 

 väcker misstanken på fångenskap. 



Konservator Kolthoff, som sett den, anser äfven en del te< ken 

 tyda på f. d. fångenskap och uttalar den förmodan, att den skulle 

 ha tillfångatagits på någon fångstskuta eller af öfvervintringsexpedi 

 fionen 2 utanför Europas nordkust, hvarifrån denna fågel ofta lär 

 vinddrifvas. 



Sedan skulle den sluppit lös vid Spetsbergen, kanske just i 

 Goés Hamn, och efter någon tid dött af svält. 



Fyndortens beskaffenhet utesluter tanken på, att den skulle ha 

 ditlagts af människor, utan den har nog, som ju ofta lär vara fallet, 

 uppsökt ett undangömdt ställe för att invänta döden. 



/>'. Högbom. 

 Fil. Stud., Uppsala. 



Drag ur djurens lif. 



Såsom bevis på den starka kärlek djuren kunna visa för sin 

 afkomma må följande iakttagelse omnämnas. 



Då jag den 20 juni detta år var sysselsatt med timmerstämp- 

 ling å en kronopark i Degerfors revir, påträffades ett dubbeltrastl o 



1 Den har sedan benäget öfverlämnats till Riksmuseum. 



2 Denna möjlighet är ju ej utesluten, men fjädrarne are docfc i 



som på en fången tagel plägar vara fallet, hat par vingpennor äro bräckta, 

 hvilket dock kunnat ske pa annat sätt. Till jämförelse kan nämi 

 vingetrastar upprepade gånger trätlats pa Grönland. 



Red. 



