54 



FAUNA OCH FLORA 



baggarnes aptit. En gång iakttogs och infångades i en bäck- 

 rännil en 4 — 5 cm. lång Gardins, kunde dock af brist på lämp- 

 ligt förvaringskärl ej tillvaratagas. Äfven spindlarne äro i 

 björkregionen sällsynta; en liten gulgrön saltigrad (Xysticus 

 bifasciatus) synes stundom i blomkalkarne af Ranunculus eller 

 Trollius sitta lurande på byte och den brunsvarta Tarentula 

 cnneata (Klerck) ses rätt ofta ila öfver stigen, beskäftigt slä- 

 pande sin gråhvita äggkokong. Vida rikare gestaltar sig där- 

 emot insektfaunan, af hvilkens ordningar åtminstone en, två- 

 vingarnes, hvad individantalet angår, ingår såsom ett högst 

 aktningsbjudande element i fjällfaunan. Knappt har växtvärl- 

 den vaknat ur vinterdvalan och Caltha och Viola biflora hunnit 

 klä liden gula, förrän också de första insekterna redan synas. 

 Sömndrucken vandrar den stora skogslöparen (Carabus g/a- 

 bratus) omkring, sökande rof, och ett och annat exemplar af 

 fjällhumlan (Bombus lapponicus) synes surra kring videbuskarnes 

 hängen. De första dagarne af juli börjar myggen visa sig, 

 grå mätarfjärilar fladdra i skogsbackarne och, där något rutt- 

 nande kadaver, t. ex. resterna af en af järfven rifven ren, 

 lockar med sin doft, samlas Necrophorus mortuorum och Tana- 

 tophilus lapponicus. I slutet af månaden står insektlifvet liksom 

 växtlifvet på sin höjdpunkt; på blomster, lid och ängar svärma 

 den brokiga Argynnis påles (v. lapponica) och den mörka Erebia 

 lappana, till hvilka snart sluter sig Anthocera exulans och Carabus 

 glabratus, den violettglänsande Callidium violaceum synes 

 öfverallt. Bromsarne utveckla sig med svindlande fart till en 

 landsplåga. Som ett exempel på dessa djurs individrikedom 

 vill jag påpeka, att jag i ett af säterstugans fönster d. 25 / 7 på 

 en timme infångade ej mindre än 49 exemplar. Äfven mygg 

 och knott visa sig i imponerande massor och i gräset hoppa 

 öfver allt små gröna stritar. I början af augusti månad tyckes 

 myggen, hvad antalet beträffar, nått höjdpunkten af sin ut- 

 veckling, för att redan mot månadens midt ej obetydligt aftaga 

 i antal. Man har talat och skrifvit så mycket om Lapplands 

 myggor och om de obehag, de bereda vandraren, att jag till- 

 står, det var med en viss häpnad, jag vid denna tidpunkt upp- 



