7 8 FAUNA OCH FLORA 



För att hålla sig uppe måste alltså maneterna oupphörligt 

 trampa vatten». Men deras arbete är lindrigt, då deras spe- 

 cifika vikt ytterst obetydligt öfverstiger vattnets. De fasta be- 

 ståndsdelarna utgöra en så ringa del af deras kropp, att denna, 

 om den får torka på ett stycke papper, efterlämnar blott en 

 tunn hinna, nästan blott en fläck. Hos öronmaneten, som vis- 

 serligen hör till de minst fasta, skall den organiska substansen 

 knappt uppgå till en half procent; allt det öfriga är saltvatten. 



Af manetens för blotta ögat synliga organ återstå nu för 

 oss blott de, som ha att sörja för artens bestånd, d. v. s. fort- 

 plantningsorganen. Dessa utvecklas, 4 till antalet, på skifvans 

 undersida, där de ligga nära munöppningen, i vinklarna mellan 

 munarmarna. Hos öronmaneten se de ut som veckade, i häst- 

 skoform böjda band — det är dessa som förorsaka de 4 öron- 

 lika fläckar, som gifvit anledning till manetens namn. Hos 

 brännmaneterna te de sig som flikiga, vindlade säckar, hvilka 

 vid full könsmognad kunna bli lika långa som munarmarna. 

 Hos sådana exemplar ser man ofta på munarmarna ägg och 

 små larver, och förvarar man en dylik manet någon dag i en 

 skål med hafsvatten, kan man på bottnen få se liksom ett lager 

 af sand, hvars enskilda korn vid närmare undersökning befinnas 

 vara kringsimmande larver. Utan svårighet kan man få enstaka 

 af dem att utbilda sig till små polyper, men för att dessa i 

 akvarium skola utvecklas vidare, fordras särskilda anstalter. 



Rörande maneternas mikroskopiska byggnad vill jag här 

 blott meddela något litet till förklaring af den egenskap, som 

 låtit dem få namnet »hafvets nässlor». 



Förmågan att brännas tillkommer i själfva verket en stor 

 mängd hafsdjur och äfven ett fåtal sötvattensdjur, nämligen, 

 utom de egentliga maneterna och de med dem sammanhörande 

 polyperna, äfven en stor mängd andra medusa- och polypartade 

 djur, som likaledes tillhöra den hufvudafdelning af djurriket, 

 som just på grund af denna egenskap fått namnet nässeldjur. 

 I regel äro brännapparaterna visserligen icke i stånd att märk- 

 bart påverka människans hud, men allehanda lägre vattendjur 

 och äfven fiskarna, som ju icke som människan äga ett skyd- 



