112 FAUNA OCH FLORA 



revir. För jämförelses skull må omnämnas, att jag ofta till- 

 frågade personer, vana vid fjället, huru många ripor föregå- 

 ende sommar (1907) utan hund stöttes vid tillryggaläggande 

 af en viss bestämd vägsträcka, och framgick af uppgifterna, 

 att på hösten ett antal af omkring 100 på en väg af omkring 

 7 — 10 kilometer ej sällan iakttagits, hvilket, om föregående 

 beräkningsgrund skulle tillämpas, gåfve en medeltäthet af ej 

 mindre än 80—100 ripor på 10 hektar! 1 



yy. Lagopus mutus Mont. 

 H. Ytterst allmän. (A. H.) 

 Förekom inom undersökningsområdets samtliga öfver träd- 

 gränsen räckande fjäll. Medeltätheten föreföll ännu klenare än 

 dalripans (allrahögst 2 — 3 på 10 hr.) Kullarne voro, liksom 

 dalripans ovanligt små (4 — 2 ungar i kullen). 



y8. {Lynirus tetrlx L.) 



H. Vanlig. (A. H.) 

 Orre iakttogs några få gånger inom granregionen ( 3 7 

 några gamla ef, 30 /t 1 ?, 7s 2 ef). 



yg. ( Tetrao uro gallus L.) 

 H. Tämligen vanlig. (A. H.) 

 Iakttogs tre gånger: ( 22 /o 1 ?, granregionen, Va 1 ef, tall- 

 gränsen, s /s 1 ?, granregionen). 



80. ( Tet rastes bona sia L.) 

 H. Vanlig. (A. H.) 



81. (Perdix perdix L.) 



H. Sällsynt, har 1903 häckat Jougdaberg, Gäddede. (A. H.) 



1 Denna siffra (enligt hvilken det inalles skulle funnits bortåt 100,000 ripor 

 på fjället) är tydligen, trots invandringen från granregionen, för hög, dels af den 

 grund att mina sagesman nog i allmänhet medräknat äfven på längre håll upp- 

 stötta ripor, dels troligen endast tagit hänsyn tilll de gynnsammaste förhållandena, 

 hvilket, då ju vid denna tid riporna börjat mer och mer flockas samman i större 

 skockar och alltså äro ytterst ojämnt fördelade på fjället lätt blir vilseledande. 

 Säkert är emellertid, att ripstammen under sommaren 1907 varit mångdubbelt 

 (måhända 10 gånger eller mer) talrikare än denna sommar ( 1908). 



