Kl. IM K< >WS 1 RÖM : 1 N SI IMM Ui:.. j i ., 



par [ett hä< kände inom områdel 

 hä< kände i [erikklumpe 



(häckande i < larlbergel . 



•' 



Att ofvanstående tal endast måste betraktas som a] 

 mativa är tydligt nog, da det ju ej kan undvikas att iaktl 

 garens subjektiva uppfattning vid primäruppgifternas insam- 

 lande trots allt spelar en betydlig roll. Att jag detta oaktadt 

 tillåtit mig framlägga dem, beror på att de, bristfälliga som 

 de äro, dock i mångt och mycket torde bidraga att gift 

 samlad bild af fjällets djurvärld. Härtill kommer, att jag 

 genom redogörelsen för den använda metoden hoppats intres- 

 sera andra naturvänner för att hvar på ein ort anställa lik- 

 nande undersökningar. Blotta försöket att uppskatta de olika 

 djurarternas antal i verkliga siffror och ej blott i rent subjek- 

 tiva uttryck som -vanlig», »ytterst allmän», »sällsynt» eller 

 dylikt, leder enligt min erfarenhet afgjordt till ett fördjupande 

 af vår kunskap om faunans sammansättning. 



Lägre ryggradsdjur. Intet enda kräldjur iakttogs under 

 min vistelse i Frostviken; af befolkningen erfor jag emellertid, 

 att ormar (huggorm?) förekommo om ock sällsynt långs strän- 

 derna af Strömsvattudal, särskildt nämndes det omkring en 

 mil söder om mitt undersökningsområde belägna Fågelbärget. 

 Däremot var inom hela områdets björk- och nedre videregion 

 vanliga grodan (Råna temporaria) ytterligt allmän och de små 

 grunda torfgölarne inom björkregionen vimlade af hennes larver, 

 hvilka i början af augusti ännu blott visade helt små bakbens- 

 rudiment. På tallgränsen iakttogos ungefär samtidigt talrika 

 unga grodor, som af svansrudimentet att döma nyss afslutat 

 sin förvandlingsprocess. Af fiskar förekommo inom området 

 endast öring (Salmo trutta), tämligen vanlig ända uppe i 

 videregionens bäckar och tjärnar, samt enligt befolkningens 

 uppgift rör» 'Salmo alpinus i några af de djupare tjärnarne 

 (Storvattnet, Gubbeln). 



