'58 



FAUNA OCH FLORA 



r densamma. Men, säger Reibisch, lagbundenheten i dessa 

 nivåförändringar står klart och tydligt fram först med anta- 



idet af pendulationsteorien. Enligt denna teori utför jorden 

 förutom sin rotation kring axeln mellan nord- och sydpolen 

 också en pendelrörelse kring en svängningsaxel, hvilkens poler, 



ingningspolerna», äro Sumatra och Ecuador. Den meri- 

 dian, den s. k. kulminationskretsen, som går öfver sistnämnda 

 poler, delar jorden i en atlantisk-indisk och en pacifikhemisfär. 

 Hvarje hemisfär delas af ekvatorn i en nord- och en syd- 

 kvadrant. Den meridian, som halfverar hemisfärerna, och 

 öfver hvilken nord- och sydpol pendla fram och åter, kallas 

 svängningskretsen. Den är belägen 10° ö. L. från Greenwich, 

 och den gar på atlantisk-indiska sidan genom västkanten af 

 franska Kongo och på pacifiksidan genom Behringssundet. 

 Kulminationskretsen har fått sitt namn däraf att vid pendel- 

 rörelsen hvarje punkt på jorden kommer närmast nord- eller 

 sydpol, då den skär denna meridian. 



Europa låg under jura- och krittiden betydligt längre sö- 

 der ut än det nu gör. Efter den tiden fördes det öfver i en 

 polar pendulation, d. v. s. det svängde upp mot nordpolen, 

 och efter slutet på glacialtiden har vår världsdel öfvergått i 

 ekvatorial pendulation, i hvilken fas vi fortfarande befinna oss. 

 Att under dessa pendelrörelser land höjes och land sän- 

 kt- i förhållande till hafvets nivå beror på jordklotets afplatt- 

 ning vid rotationspolerna. Då hafvet i egenskap af lättrörligt 

 fluidum vid hvarje rotationspolernas läge blir afplattadt vid 

 >sa poler, medan själfva jordkrustan är relativt oböjlig, så 

 måste hvarje punkt på den fasta jorden vid polar svängning 

 lyftas öfver vattnet, desto mera ju närmare polen den kommer, 

 och omvändt måste den vid ekvatorial svängning alltmera 

 sänkas i hafvet. Dessa nivåförändringar äro starkast under 



ngningskretsen, under hvilken utslaget är störst, och aftaga 

 jämnt mot svängningspolerna, där de helt upphäfvas. Och 



Indringarria kunna bli ganska betydliga. Då skillnaden 

 mellan rotationsaxelns längd och jorddiameterns vid ekvatorn 

 utgör 40 kilometer, så skulle en punkt, som vid ekvatorn un- 



