T 66 FAUNA OCH FLORA 



, lämna här hufvudandelen af den »abyssiska faunan». Om 



bli kvar vid den temperatur, som mest tilltalar dem, 



äte de bli simformer. Littoralfaunan får vid ekvatioral fas 



marken ryckt undan fötterna». Men en omvandling till sim- 



form synes stundom vara möjlig endast i organismens ung- 



domsstadium, och en del i hafvet fritt simmande »larver» synes 



vara ungstadier af vuxna bottenformer, hvilka i hafvet hålla 



fast vid sjunkna kustlinier. 



Slutligen händer också att nordformer dyka på djupet för 

 att få lägre temperatur medan de »passera linien», och sedan 

 åter stiga mot ytan. 



Hvar och huru uppkomma nya former och arter? Den 

 egentliga härden för organismernas omgestaltning är sväng- 

 ningskretsen, emedan de betydligare klimatväxlingarne här ut- 

 öfva större eggelse till ombildning. Och eftersom skapandet 

 når den största differentieringen på fastlandet, så är det antag- 

 ligt, att den hemisfär vi bebo haft och har öfvertaget vid al- 

 strandet af nya lifsformer. Här åter blir det Europa, som på 

 grund af de inskurna kusterna och det växlingsrika förhållan- 

 det till vattnet blir platsen för de största eggelserna. Europa 

 och Nordafrika är härden, från hvilken skapelsen utgått och 

 där den natt sin högsta fulländning. 



Vi kunna göra oss en föreställning om skapandets allmänna 

 forlopp. Lifvet begynner circumtropiskt. Med inträdande polar 

 pendulation föras de organismer, som alstrats i tropiska Afrika, 

 in i ett Sahara. Endast de starkaste mutationer skulle möjlig- 

 göra en anpassning - antagligen skulle knappast någon tro- 

 pisk djurart kunna acklimatiseras här. En del viker ut för att 

 åter nå troperna, en del går »oasvägen» genom Afrikas ostrand 

 för att sedan breda ut sig i Nordafrika. Men endast de orga- 

 nismer torde behålla sin ursprungliga typ, som förut på tro- 

 piska berg förvärfvat en större härdighet mot temperaturväx- 

 lingar. Andra ginge under eller blefvo starkt omvandlade eller 

 ginge i vattnet. 



Vintern ined sin frost i de norra medelhafsländerna måste 

 inverka särskildt starkt på formningen af floran. 



