PEND1 l. \ i RIEN 169 



merna af kalk och jern. S. erinrar om, att kalken i de lägre 

 djurens skeletl i regel är bunden vid kolsyra. Och liksom ut- 

 fällningen af enkeli kolsyrad kalk ur hårdl vatten främjas 

 af värme, så är skalbildningen hos snäckor och musslor m. fl. 

 också i hög grad beroende af högre temperaturgrader. På 

 våra breddgrader sker skalbildningen på sommaren, och 1 

 ligare länder blir den tjockare och fastare. Den mest storar- 

 tade kalkbildningen, den i korallrefven, äger rum i de tropiska 

 hafvens varma ytvatten. 



Järnet upptages mera af fastlandets och sötvattnets än al 

 hafvets organismer. Man liar skäl att antaga, säger S., att 

 förmågan att tillgodogöra sig järnet i andningens tjänst för- 

 värfvats på land. Och om järnet är nödvändigt för bildningen 

 af cellkärnornas chromatin, alltså för bärarne af lifvet och 

 ärftligheten för alla lefvande varelser, så måste det antagas, 

 att lifvet öfverhufvudtaget uppstått på fastlandet. 



Den tredje af föranmärkningarne gäller den lag för orga- 

 nismernas utbredning som Simroth kallar den biologiska ampli- 

 taden. Om man ville uppdraga nordgränsen för en art med 

 kontinuerlig utbredning, skulle man hafva att från den nord- 

 ligaste punkten för artens förekomst under svängningskretsen 

 draga räta linier mot Ecuador och Sumatra - - detta för 

 såvidt som ej ogynnsamma naturförhållanden af ena eller 

 andra slaget lade hinder i vägen för en sådan utbredning. 

 Verkligheten visar emellertid att linien faller brantare från 

 svängningskretsen. Rödbokens utbredning går sålunda från 

 Skandinavien ned mot sydvest-Europa och mot Kaukasus. Or- 

 saken ligger i lagen om den biologiska amplituden: h varje 

 organism stegrar de egenskaper, som den förvärfvat under ett 

 bestämdt klimat, till det flerdubbla i förhållande till den natur- 

 liga anpassningens nödvändigaste kraf. Den form af Helix 

 lactea en af de skalbärande sniglarne — som förekommer 

 på Madeira, kan uthärda intorkning ett hälft år, och den som 

 lefver i Sahara kan, om den fuktas efter att fem år ha legat 

 torr i en ask, åter lefva upp. Och dock förekommer på Ma- 

 deira näppeligen torrperioder på ett hälft ar, lika litet som i 



