i 7 8 



FAUNA OCH FLORA 



mängd. Ofta ligger det så mycket nedfallet material under 

 trädet, att det skulle fylla en hel skottkärra. De fallna pin- 

 narne plockas ej upp igen, emedan fågeln ej kan flyga upp 

 lodrätt med sin börda och ej är intelligent nog, förmodar jag, 

 att taga upp en fallen pinne igen och bära den 30 meter från 

 trädet och sen stiga snedt upp. Den beger sig följaktligen 

 långt bort för att söka en ny pinne, och när den fått tag i en, 

 som den tycker om, sa griper den tag i den precis på midten 

 och återvänder till boet bärande den som en balanserstång. 

 Om, när fågeln kommit fram, en ända af pinnen råkar att 

 stöta emot en utskjutande kvist, så ramlar pinnen igen som 

 den föregående. Fågeln tappar dock ej modet, utan efter att 

 ha underhållit sig en kort stund med sin make ger den sig 

 muntert i väg för att samla mera virke». 



Bränslesamlarens» bo är omkring 2 fot högt och 10 till 

 12 tum i diameter 1 och hvilar något snedt bland grenarne. 

 Ingången är upptill, och en krokig eller spiralformig passage 

 leder ned till nedre ändan, hvarest redet ligger. Detta är fod- 

 radt med ull och mjukt gräs, och 5 hvita ägg läggas, som 

 variera betydligt i form, i det att somliga äro mycket mera 

 tillspetsade än andra» (Hudson). 



Den citerade författaren omtalar äfven, att åtskilliga andra 

 fågelarter äro pigga på att stjäla anumbins präktiga och säkra 

 bo för att själfva använda det för sin fortplantning. Blir 

 anumbin beröfvad sitt bo, börjar den genast att bygga ett 

 nytt. Stundom händer det, att den själf ej gillar ett bo utan 

 bygger ett nytt utan att häcka i det första, ehuru ingen synlig 

 anledning tinnes för detta. 



Det är möjligt, att anumbin har något olika vanor i olika 

 delar af sitt utbredningsområde, ty Dr. Duskn's erfarenhet är 

 ej alldeles i öfverensstämmelse med Hudson's ofvan citerade 

 uppgifter angående fortplantningen. 



Dr. Dusen hade hört uppgifvas, att »pedrinho»-fåge!ns bo 

 skulle innehålla »2 till 3 balar öfver hvarandra och att ett ägg 

 skulle läggas i hvarje bale.» Till en viss grad bekräftade er- 



' Hudson citerar dock uppgifter om ända till 4 fot långa och 2 fot breda bon. 



