SMÄRRE MEDD] i WDI.N 



Ny art till Jämtlands orchidéflora. 



Den 15 augusti [908 togs vid Lillsjön nära Östersund ett par 

 exemplar af den i södra och mellersta Sverige förekommande Epi- 

 pactis palustris. 



Anton Änder 

 < Östersund. 



Årstidernas karakteristiska fågelsång. 



Likasom växten, när han står i blom, utvecklar sin 

 fägring, så forhaller det sig ocksä med fågeln, när hans sångtid är 

 inne, lian gör sig då mest gällande. Hos växten såväl som hos 

 fågeln är det i vanligaste tall släktets bevarande, som utgör motivet 

 såväl till blommans utveckling som till fågelns sång. De äro dessa 

 båda lifsföreteelser fortplantningens företrädare. Den vackraste blom- 

 man och den fullödigaste sängen vinna priset uti fortplantnii 

 valets tär] an. 



Om nu fågelsången är till för att gagna fortplantningsurvalet, 

 sa är det klart, att den skall komma till uttryck förnämligast under 

 de tider, då fågeln står i begrepp att fortplanta sig, under vårens 

 och sommarens tider, och då dessutom alla de betingelser, som 

 fortplantningsbestyren göra anspråk på äro förhanden och då fågeln 

 också kommit ifrån alla de besvärligheter, som dräktombyte, flytt- 

 ningsbestyr och förknappning i näring kunnat medföra. Det till- 

 stånd af sorglöshet och bekymmerslöshet, som nu trädt istället, för- 

 länar åt fågeln lifslust och ger kraft åt sängen, måhända också 

 förstärkt af omgifningens nu så tilltalande prägel. 



När under vårens första månad, mars, vinterns snömassor börja 

 förintas och en värmande sol kommit åkrarnes öfversta jordlager 

 att tina upp, — då blåsippan blygt döljer sig under snötäcket i 

 lunden — då är lärkan redan i färd med att slå sina jublande 

 drillar i skyn, då har hon redan anländt från sin vintervistelse i 

 söder. Men redan förut, innan hon hörts, har gulsparfven och 

 talgmesen låtit höra sina vårlåtar nere i den aflöfvade björkskogen. 



Uti vårens andra månad, april, komma nya röster till. Bofinken 

 trallar på sin korta strof därborta i skogshultet, öfver ljungbacken 

 joddlar trädlärkan, och frän barrskogens innandömen förnimmes • — 

 förutom gransångarens kjappande — i sena aftontimman rödhakens, 

 koltrastens och taltrastens så behagfulla requiem. 



I maj blifver fågelsången än mera omväxlande. Svarta- och 

 hvita flugsnapparen, rödstjärten, trädpiplärkan och löfsångaren täfla 

 om att i våra kinder gifva lif åt fågelsångens lyrik. Från busk- 

 markerna höras buskskvättans, ortolansparfvens och ängpiplärkans 

 enkla visor, och ner i rivet sitter på ett lutande vasstrå en säfsparf, 

 kvittrande ömma toner till sin makas lof. 



När så sommaren med juni manad gjort sitt inträde i vår nord, 

 då står fågelsången på sin höjdpunkt. Anländt från söder hafva 

 då alla de sångfägelarter, som gästa oss, och dessa uppbjuda nu 



