RHAMNUS FRANG1 I \ "< II LUS< INIA Rl BEI i I \ 22g 



någonting som vid öppnandet af fågelns mage efter döden lät 



sig konstateras. 1 



Man kan af det ofvanstående finna, hurusom hvarje, äfven 



den obetydligaste och såsom det tyckes öfverflödiga djurarl 

 har sin viktiga bestämmelse att uppfylla, så att intet är ska- 

 padt förgäfves och gagnlöst, huru den ena kuggen i det stora 

 världsmaskineriet ofta på det mest (överraskande sätt griper 

 in i den andra. 



Om den här skildrade fågeln, rödhaken, säger doktor 

 Kolthoff i »Nordens Fåglar», »att han onekligen är en af vårt 

 lands älskligaste fåglar». 



Bidrager fågeln nu till, som härofvan är påvisadt, att för- 

 sköna vårt lands natur och bevara och skydda löfängarne för 

 utrotelse, dessa ängar, om hvilka docenten Hesselman i en 

 uppsats uti Skogsvårdsföreningens tidskrift år 1905 skrifver, 

 att skyddandet af dem bör ligga hvarje naturvän om hjärtat, 

 ty det finnes, menar han, inga andra växtformationer, hvilka i 

 samma grad som dessa förmå skänka omväxling och behag 

 åt vårt af barrskogarnes enformiga växtklass eröfrade land - 

 har fågeln, bland andra, denna uppgift sig ålagdt, någonting 

 som ej lärer kunna bestridas, gör han sig i än högre grad 

 förtjänt af det vedermäle, doktor Kolthoff ägnat honom i »Nor- 

 dens Fåglar», som jag här nyss återgifvit. 



1 Jämte rödhaken är det några andra fåglar, som under hösten slå sig 

 på att förtära Rhamnusbär såsom t. ex. svarthättan. Den enda gång, jag obser- 

 verat gråhöfdade hackspetten, var på senhösten i Sörmland, då han var i fart 

 med att förtära bär i en Rhamnus frangulabuske. 



