FAUNA OCH FLORA 



e# 



i Sverige, nämligen märkligt nog både i Östergötland och på 

 Gottland och i något oliktidiga lager. 



l'ndertecknad företog nyligen en undersökning af mollusk- 

 faunan i en profil genom den intressanta och mycket omskrifna 

 kalktuff-förekomsten vid Rangiltorp i Östergötland och fann 

 därvid en Pupa, som vid närmare påseende befanns vara före- 

 liggande art. Det enda exemplaret förekom i ett blekeblandadt 

 gyttjelager, som öfverlagrade tre äldre bäddar nämligen 1) 

 bleke, 2) torf och 3) lerigt grus och morän. Gyttjan i sin tur 

 öfverlagras af bleke, torf och mylla till en sammanlagd mäk- 

 tighet af 1,3 m. Att döma af gyttjelagrets stratigrafiska läge 

 torde det förskrifva sig från något skede af Litorinatiden. 



Nästan samtidigt fann jag 3 å 4 

 exemplar af arten i ett blekeprof från 

 Stymnäsvik vid Mästermyr på Gottland. 

 Profvet tillhörde ett lager, som låg di- 

 rekt under myllan och som därför re- 

 presenterar en senare tid än gyttjan 

 från Rangiltorp. 



Pupa moulinsiana är en af de mest 

 karaktäristiska arterna af släktet. Utom 

 genom sin storlek, som genast faller i 

 ögonen och som skiljer den från våra i allmänhet mycket små 

 Former, utmärkes den genom en djup intryckning bakom myn- 

 ningens kant, som gör den lätt igenkännlig och omöjlig att för- 

 växla (jfr. figuren). 



Förut har P. moulinsiana anträffats fossil i postglacial tuff 

 vid Weimar i Tyskland. Märkvärdigt nog är den däremot icke 

 Funnen fossil i Danmark, liksom ej heller i de väl undersökta 

 kalktuff- och blekeförekomsterna i Skåne, och dock är den väl 

 ägnad att bli bevarad i sådana aflagringar på grund af sitt 

 lefnadssätt. Den haller nämligen till i närheten af vatten så- 

 som på sjöstränder etc, ehuru den, i motsats till Pupa anti- 

 VertigOj Föredrager mera torra ställen. 



Man känner redan förut ett par exempel på, att mollusker 

 under en del ai den kvartära perioden lefvat nordligare i vårt 



1'upa moulinsiana D. 

 Ex. Från Veile, Sö. 



