244 



FAUNA OCH FLORA 



På Öland är Råna arvalis för närvarande uppmärksammad 

 endast i de södra skoglösa delarna, men synes där vara spridd. 1 

 Mycket ofta äga öländska exemplar - - i likhet med långbenta 

 grodan -- en liten knöl vid basen af fjärde tån på bakfoten. 

 Smärre åkergrodor äro förvillande lika unga Råna agilis; de 

 senare äro dock alltid mycket smalare tvärs öfver bäcken- 

 regionen. 



(i rönfläckiga paddan, Bufo viridis Laurenti. 



I sin skandinaviska fauna, del III amfibierna, skrifver 

 Nilsson om Bufo viridis' utbredning i Sverige: »Grönfläckiga 

 paddan förekommer i södra Sverige och är där på somliga 

 ställen nästan lika allmän som B. vulgaris. Här vid Lund ser 

 man henne ofta; äfven har jag träffat henne vid Nöbbelöf, och 

 troligen finnes hon i hela södra Skåne». — Häraf kan man ej 

 gärna få någon annan uppfattning, än att Nilsson endast kände 

 arten från Skåne. I Brehms »Djurens lif», öfversatt och bear- 

 betad af fiskeriintendent R. Lundberg, uppgifves, att grönfläckiga 

 paddan äfven finnes på Öland och Gotland. C. R. Sundström 

 anför henne för Bohuslän, ett misstag, som sedermera rättats 

 af L. A. Jägerskiöld. 2 På östra kusten är hon tagen på 

 Häradsskär i Östergötlands skärgård år 1882 af professor 

 Einar Lönnberg. Ett exemplar, som infångats i Karlskrona, 

 förvaras i Trondhjems museum; närmare uppgift om insamlare 

 och insamlingstid saknas dock å etiketten, och konservator 

 A. Storm kunde ej lämna mig andra upplysningar, än att man 

 erhållit paddan från universitetsmuseet i Kristiania. 



I Kalmartrakten har jag funnit Bufo viridis vara den van- 

 ligaste paddarten. Inne i staden uppträder hon exempelvis i 

 Stadsparken, i trädgårdar i Gammelstan o. s. v. Utom stadens 

 område har jag sett eller rättare hört henne ända ut mot 



1 I samband med ofvanstående förtjänar nämnas, att jag i sommar (1909) 

 äfven Funnit åkergrodan i Värmland: i mängd på fuktiga ängar mellan Karlstad 

 och Jakobsberg. 



- L. A. JÄGERSKIÖLD : Sveriges högre ryggradsdjur. Stockholm 1900. s. 273. 



