Om Plankton och ämnesomsättningen 

 i hafvet. 



Af Hjalmar Théel. 



Föredrag, afsedt för Kungl. Vetenskapsakademiens högtidsdag 

 den 31 mars 1909. 



|j!^0. f 11^[yi)|ffilffiär du Bois-Reymond, den frejdade tyske fysio- 

 BIli lBl I 1 ' 1 ^ 1 ' 1 ' ' januari 1890 inför Berliner Akademien 

 MiiiWM Wf framlade några ai de resultat, som vunnits ai 

 jHwKgjSB Rdrn nyss afslutade tyska Planktonexpeditionen 

 Ii Atlanten, ombord å skrufångaren »National», 

 H2I yttrade han bland annat följande tänkvärda 

 ord: »Den organiska materiens kretslopp genom allt lefvande 

 består som bekant däri, att de gröna växtdelarne under sol- 

 ljusets inverkan återuppbygga den af djuren väsentligen till 

 kolsyra och vatten förbrända organiska materien, h varvid syre 

 frigöres för djurens andning. Denna längesedan vunna erfaren- 

 het passade närmast in pä djur och växter pä land äfvensom 

 på dem, som lefva i de söta vattnen och vid hafskusterna. 



Däremot var ända in i nyaste tid knappast den frågan 

 framställd, hvarifrån den för oceanernas tallösa massor af djur- 

 organismer erforderliga växtnäringen ledde sitt ursprung, med 

 andra ord, huru försiggår den organiska materiens kretslopp 

 ute i världshafven?» 



Det är denna vidtomfattande fråga, som i afton skall utgöra 

 föremål för några betraktelser. 



Världshafvet utgöres som bekant af en kolossal samman- 

 hängande vattenmassa med en ytvidd af omkring : \ s af hela 

 jordens. Enbart den stora oceanens eller Stilla hafvets yt- 

 område öfverstiger hela fastlandets med öfver 700,000 geogr. 



