HJ. THKl.l , OM l'l \\ki"\ OCH ÄMNESOMSÄTTNINGEN 1 HAFVE1 27g 



väfnaderna äfvcnledcs blifvit gejéartade på samma gång som 

 beröringsytan med vattnet förstorats. 



Ett annat sätt att förminska vikten och underlätta sväf- 

 vandet i vattnet åstadkommes genom förvärfvandet af en s. k. 

 hydrostatisk apparat. En dylik af mycket enkel beskaffenhel 

 träffas hos encelliga djur t. ex. radiolarierna. Här utgöres 

 den blott af små vakuoler eller droppar af en vätska, som är 

 lättare än vattnet. Vid yttre retning t. ex. vid temperaturväx- 

 ling, aflägsnas en eller flera af dessa vätskedroppar, tills dju- 

 ret blir tyngre än vattnet ocli sjunker. När retningen upphör, 

 nybildas andra vakuoler och djuret höjer sig ånyo mot ytan. 



Häri se vi kanske i viss mån förklaringen till att många 

 djur företaga vertikalvandringar, d. v. s. sänka sig ned till ett 

 betydande djup, ända ned till gränsen för det aphotiska områ- 

 det. Härigenom undergår plankton under dygnets olika tider 

 betydande förändringar, livilka med all säkerhet hafva sin orsak 

 i temperaturväxlingar, i närvaro eller frånvaro af ljus m. m. 

 Många pelagiska djur äro ytterst ljusskygga och komma aldrig 

 till ytan annat än under natten. 



Hos andra djur eller rättare djurkolonier är den hydro- 

 statiska apparaten ej så enkel som hos radiolarierna. Hos de 

 s. k. siphonophorerna uppträder den under form af en större 

 eller mindre blåslik gasbehållare vid ena ändan, så att kolo- 

 nien hålles i vertikalt läge, hvartill ofta kommer, att ett antal 

 till simklockor förvandlade individer bidraga att förflytta djur- 

 kolonien i horisontal såväl som ofta också i vertikal riktning. 

 Hos den s. k. »sjöblåsan», Physalia, är gasbehållaren så stor, 

 att kolonien ständigt måste hålla sig vid hafsytan; den erbju- 

 der dessutom en ansenlig yta, hvarigenom kolonien af vinden 

 kan drifvas fram på vattnet. 



Den s. k. »bidevindseglaren», Velella, har kanske af alla 

 siphonophorer uppnått den högsta grad af tillpassning för ett 

 dylikt kringseglande lif på oceanernas yta, ty utom det att 

 själfva stammen, från hvilken de enskilda individerna utgå, är 

 skiflik, båtformad och försedd med gaskanaler, bär den en 

 snedt ställd kam eller segel, med hvars hjälp kolonien seglar 



