11.1. THÉEL, OM PLANKTON OCH ÄMNESOMSÄTTNINGEN I ll\l\li 283 



detta floristiska bälte ej vara synnerligen bredt, hvilket har 

 sin orsak i ljusets oförmåga att tränga ned i djupare vatten- 

 lager utan att förlora i intensitet. Ty hafsväxterna äro i lika 

 hög grad som växterna på land beroende af ljusel för atl 

 kunna assimilera. 



Med hjälp af djuphafsphotometern vet man, att ljusets 

 kemiskt verksamma strålar äro iakttagbara pa 400 meters djup 

 och att ännu på ett djup af 483 m. det rader ett mycket svagt 

 ljus. Nedanför 500 å 550 metersdjupet härskar evigt mörker. 

 Först absorberas de röda strålarna, hvilka framför allt befordra 

 assimilationen hos de gröna växterna, under det att de gula, 

 gröna och blå strålarna, hvilka gynna ämnesomsättningen hos 

 röda växtdelar, tränga längre mot djupet. Nu är det också 

 ett faktum, att de gröna, incl. grönbruna algerna lefva på 

 ringa djup. 



Man har indelat det diaphana kustområdet i 3 zoner. Den 

 öfversta, från stranden ned till ett djup af 80 meter, är rikast 

 på assimilerande växter. Den andra zonen, som sträcker sig 

 från 80 m. till 350 m., utmärker sig genom en mycket stark 

 reducering, och den understa från 350 m. till 500 m. är nästan 

 fullkomligt i saknad af växtlif. 



Man skulle kunna tycka, att det tillskott af näring under 

 form af sporer m. m., som från kustområdenas algflora tillföres 

 oceanerna, borde vara afsevärdt. Redan våra egna kuster 

 lämna oss talande bevis på, huru rik och yppig algfloran kan 

 vara. Skogar af fukaceer växa ända upp vid stranden, och 

 något djupare ned iakttaga vi de brunbladiga, glänsande lami- 

 narierna, intill 3 å 4 meter långa. På andra ställen finna vi 

 gröna, röda eller i annan färgton skiftande bred- eller finbladiga 

 alger, hvilka bekläda klippor, stenar och skal m. m. De grunda 

 vikarna äro formligen igenvuxna af gräsliknande zostera. Pa 

 eller invid dessa lätt iakttagbara växtformationer lefver en hel 

 värld af små mikroskopiska växtorganismer ss. bakterier, 

 diatomaceer, peridineer och andra flagellater m. m. 



Ett likartadt förhållande synes vara rådande i det när- 

 maste öfver allt, ja på flera ställen är den vegetativa rike- 



