IIJ. Till I I , OM PLANKTON OCH VMNESOMSATTNINGEN I HLAFVE1 2Q1 



ungefär samma spridning som radiolarierna, bland hvilka deras 

 svärmsporer röra sig i plankton fig. 33). 



Pyrocysterna äro små blåslika alger af växlande storlek Iran o, ; 

 mm. till i,, inm. Pyrocystis noctiluca (fig. 35 träffas i enorma 

 massor vid ytan af de varma och tempererade hafven, där tem- 

 peraturenej understiger 20° Cels., och ger upphoftill de tropiska 

 oceanernas mareld. 



Nostocaceerna uppträda med en art, Limnochlide flos aquce, pe- 

 riodvis i Östersjön i sådana massor, att man dä säger, att vatt- 

 net blommar . 1SS7 underkastade Hknskn denna alg en kvanti 

 tativ undersökning i olika delar af Östersjön. I Stettiner Hafif 

 uppskattar han dem till 350 millioner på litern välten. Limno- 

 chlide är egentligen en kustform. 



Chroococcaceerna (= H.kckki.s chromaceer) äro ytterst små, ännu 

 föga kända encelliga alger, hvilka träffas litet hvarstädes i p'ank 

 ton. H.eckkl anför, att formen Procytella primordialis, hvilken 

 i genomskärning mäter 0,001 mm. till 0,012 mm., uppträder i 

 sådana massor i de kalla oceanerna, att vattnet färgas brunt 

 eller grönt. 



Oscillariaceerna bilda en viktig del af urnäring i de varma haf- 

 ven. De utgöras af små skifformiga celler, hvilka hänga till- 

 sammans, så att de bilda oförgrenade stafvar; hos TricJwdestnium 

 erythremm förena sig en hel del dylika stafvar till knippen. 

 HACKEL fann denna art i stor ymnighet i Indiska hafven och 

 under Challengerexpeditionen iakttogs denna trådalg flerstädes i 

 sådana anhopningar, att vida sträckor af hafvet färgades mörk- 

 rödt eller gulbrunt. Röda hafvet har sitt namn af denna alg, 

 emedan den kan uppträda i sådan mängd, att vattnet längs 

 kusterna antar en blodröd färg. 



Haplocklorophyterna äro i Medelhafvet och Atlantens varma 

 vatten representerade af Hcdosphozra viridis (fig. 34), en grön, 

 klotformig, encellig alg af ända till 1 ä 2 mm. i genomskärning. 

 I Sargassosjön skola enligt Hensen 6,417 individer lefva under 

 1 10 af en Q] meters yta. Såsom förut påvisats, har man egen- 

 domligt nog träffat denna klotalg på stora djup, ända till 2,200 

 meter. 



Voccolithophoriderna. Hit höra de mycket omtalade Coccosphara 

 ■ och Rhabdosphara (hg. 36 o. 37) incl. coccolither och rhabdo- 

 lither, hvilka af H/ECKEL förts till en grupp af alger, som han 

 benämner calcocyter. Enligt Lohman bör namnet Coccosphcwa 

 utbytas mot Cot<:olithophora och Rhabdosphara mot Discosphcera. 

 Under Nationals och Yaldivias färder hade dessa former 



