ll.l. llll.ll, <)\l PLANKTON OCH ÄMNESOMSÄTTNINGEN I HAFVE1 295 



tion som varade mellan tre och fyra månader. Resultatet 

 synes i öfver raskande grad hafva bekräftat hans teori, synner- 

 ligast när det rörde sig om de små organismerna, hvilka han 

 Fann vara nästan likformigt fördelade utöfver vidsträckta zoner, 

 motsvarande de klimatiska förhållandena. 



Egentligen hafva vi att, beträffande planktons sammansätt- 

 ning i öppna sjön, fästa <>ss vid trenne stora hufvudområden: 

 ett kallt nordligt, ett kallt sydligt och ett mellanliggande varmt. 

 Hvart och ett af dessa områden är utmärkt genom ett antal 

 för detsamma egendomliga former. GlESBRECHT delar denna 

 uppfattning och i sitt stora arbete öfver pelagiska copepoder 

 framhåller han, att dessa djur äro mindre afvikande frän livat - 

 andra i de tre oceanerna, Atlantiska, Indiska och Stilla haf- 

 ven, än i de tre nyssnämnda områdena hvilkas gränser han 

 förlägger till ungefär 47 n. och 44 s. 



Emellertid får det ej förtigas, att motståndare finnes till 

 Hensens »likformighets» teori. H/ECKEL t. ex. utslungar sin 

 förkastelsedom öfver densamma och förklarar, att fördelningen 

 af plankton i oceanerna är högst olikformig, hvilket han till- 

 skrifver temperaturväxlingar, årstider, klimatiska förhållanden 

 och framför allt hafsström marna. Många resenärer och for- 

 skare dela också med all säkerhet denna H^eckei.s uppfattning, 

 ehuru de lika litet som han utfört några kvantitativa under- 

 sökningar. Öfverhufvud taget veta de endast att berätta om 

 kolossala anhopningar af organismer, hvilka mött dem på vissa 

 ställen under färderna på oceanerna, eller om ödsliga, tomma, 

 obebodda områden. 



Detta öfverstämmer dock ej med verkligheten, ty öfver 

 allt i hafvet finnes planktoniska organismer, och i likhet med 

 Hensen är jag öfvertygad om, att den likformiga fördelningen 

 af dem inom vida zoner är i stort sedt riktig. Att i världshaf- 

 ven påträffas kolossala djur- och växtanhopningar det kan 

 ingen förneka, allra minst Hensen, men i jämförelse med mas- 

 san af den likformigt fördelade plankton ute i oceanerna spela 

 dessa ingen roll. Massanhopningar af organismer eller s. k. 

 djurgator • förekomma mest invid kusterna och säkrast inom 



