HÄSTAR MED ÖFVERTALIGA TAR 109 



I de hittills anförda exemplen på öfvertaliga tår hos hästen 

 har det alltid varit fråga om utveckling af den andra eller 

 fjärde tån eller en klyfning af den tredje, hufvudtån. Men 

 äfven af de för så länge sedan hos hästens förfäder försvunna 

 första och femte tårna ha några trott sig finna rester hos den 

 nu lefvande hästen. Joly och Lavccat 1 m. fl. särskildt äldre 

 författare ha sålunda i de s. k. kastanjerna, stora hornknölar 

 på insidan af hästens extremiteter i trakten af handlofven 

 (»knäleden») och vristen (»hasleden»), velat se rudiment af 

 hofvarna till de eljes försvunna första tårna (tummen och 

 stortån) på båda paren extremiteter. Mot denna hypotes talar 

 emellertid den omständigheten, att kastanjen åtminstone på de 

 främre extremiteterna är belägen ofvanför handleden och ej 

 nedanför densamma, hvilket ju vore det naturligaste läget för 

 en - - lat vara rudimentär -- tåbeväpning. Egendomligt vore 

 ju också, om endast de allra yttersta delarna af denna tå 

 skulle ha bibehållit sig, medan alla öfriga delar såväl af denna 

 tå som dess mellanfotsben försvunnit, då vi veta, att åtminstone 

 i fråga om skelettet de innersta delarna (mellanfotsbenen) 

 bibehålla sig längst vid försvinnandet af tårna. Anmärknings- 

 värdt är emellertid, att undantagsvis det större mångkantiga 

 benet (os multangulum majus) i handlofven, hvilket hos djur 

 med utvecklad första tå uppbär mellanfotsbenet till densamma, 

 förefinnes, ehuru i rudimentärt tillstånd hos hästen, ja, stundom 2 

 utgår t. o. m. från detta ben på insidan af det inre stilettbenet 

 ett flere cm. långt benutskott, som med all sannolikhet utgör 

 ett rudiment till den första tåns mellanfotsben. I vristen 

 finnes normalt äfven ett ben, motsvarande det, som hos 5-tåiga 

 djur uppbär den innersta tåns mellanfotsben, ehuru det här 

 vanligen är sammansmält med ett närliggande ben. 



Af den femte eller yttersta tån (motsvarande vår lilltå) 

 har en tysk (anonym) författare 3 trott sig finna ett rudi- 



1 Mem. Acad. d. Sci. Toulouse 1853. 



2 Arloing, Uorganisation du pied chez le cheval. Ann. d. Sci. nat. Zool. 

 Ser. 5. T. 8. 1867. 



3 P. A., Ueberreste des fiinften Zehengliedes beim Pferde, Wochensdir. t. 

 Thierheilk u. Viehzucht. Augsb. 1889, s. 321. 



