HASTAR MED OFYERTALIGA TAR 



liga tån. Med all sannolikhet är den här — ehuru orörligt — för- 

 bunden med det på denna sida förlängda stilettbenet, men enligt 

 benäget meddelande af veterinärläkaren M. Jonsson, som utfört 

 amputationen af hofven, var tån vid denna tid genom en led 

 rörligt förbunden med sitt mellanhandsben. På tan kan kännas 

 åtminstone två tåben, 1 af hvilka det öfre (fig. 3, i) är utböjdt 

 i nästan half rät vinkel från benet, 

 medan det nedre (fig. 3, 2), som pa 

 utsidan företer en inbuktning och 

 likaledes är orörligt förenadt med 

 det förra, är tryckt intill hufvud- 

 tån. Troligen är dock denna ställ- 

 ning af sidotån, särskildt dess öfre 

 del, enligt d:r Jonsson uppkommen 

 genom en lägeförändring i samband 

 med operationen, enär i ungdomen 

 äfven denna del var tätt tryckt in- 

 till benet. Den kvarvarande delen 

 af bitan är förenad med angrän- 

 sande del af foten genom en ge- 

 mensam hud. Ett stycke nedanför 

 den snedt afskurna underdelen af 

 sidotån, som här har ett hornartadt 



Foten med den öfvertaliga tån 



öfverdrag, finnes ett rakt utstående, hos samma häst. 



mindre hornutskott (se fig. 3, h), som ( Efter foto - af v - Ekvall 

 möjligen utgör en rest af den amputerade lilla hofven. 

 Nedanför detta utskott, men tydligt skildt från detsamma, 

 utgår vid baksidan af den stora hofven en större, fram- 

 ifrån-bakåt tillplattad utväxt (se fig. 3, u), som synes stå 

 i samband med den egentliga, stora hofven, ehuru den är 

 skild från denna genom en tämligen djup tvärfåra. Säker- 

 ligen är denna utväxt en sjuklig bildning, troligen — en- 

 ligt d:r Jonssons åsikt — uppkommen på grund af opera- 



Fie. 3. 



1 Af det nedersta och tredje tåbenet, som säkerligen från början varit 

 för handen, inneslutet i den lilla hofven, har jag ej med säkerhet kunnat känna 

 någon del. 



