HASTAR MED ÖFVERTALIGA TAR , 99 



sedd med två dylika rudimentära mellanfotsben på hvarje fot, 

 hörande till de försvunna andra och fjärde tårna. Det är de 

 s. k. stilett- eller griffelbenen, hvilka i form af ett par smala, 

 nedtill afsmalnande, men i spetsen vanligen något ansvällda 

 ben äro fastade upptill på baksidan af det kraftigt utvecklade 

 »kanonbenet» eller mellanfotsbenet till den enda återstående, 

 tredje tån. Stilettbenen äro betydligt svagare än kanonbenet 

 och nå i allmänhet blott ungefär till nedre tredjedelen af 

 det senare. 



Medan nu dessa hos hästen rudimentära mellanfotsben 

 hos den under tertiärtidens senaste tid, pliocentiden, i Amerika 

 lefvande Protohippus liksom hos den närstående europeiska 

 Hipparion i likhet med förhållandet hos deras äldre föregångare 

 voro fullt utbildade och försedda med små, ej till marken nående 

 tår, (se fig. 1, C och D) äger detta förhållande endast i sällsynta 

 undantagsfall rum hos hästen, i det stundom ett eller flere af 

 stilettbenen uppbära en »öfvertalig» tå. Dylika fall äro af ett visst 

 intresse, då de otvifvelaktigt äro att uppfatta som ett slag af 

 atavism eller återgång till förhållandet hos aflägsna förfäder. 

 Dock kunna ej alla fall af öfvertaliga tår hos hästar, såsom 

 vi i det följande skola se, betraktas som dylika atavismer. 



Förf. har nyligen iakttagit en häst med en öfvertalig tå, 

 men då djuret ännu är lefvande, har endast en yttre under- 

 sökning varit möjlig, på grund hvaraf intet med full visshet 

 kan angifvas om den inre byggnaden af tån och i samband 

 med densamma stående delar. På Solberga gård under Skul- 

 tuna bruk i närheten af Västerås finnes nämligen en 6-årig 

 brun vallack, gemenligen kallad »femfotingen», enär han — på 

 högra framfotens insida — är utrustad med en öfvertalig tå 

 (se fig. 2). Enligt den första vårdarens uppgift var tån vid 

 födelsen försedd med en liten fri hof ungefär af en fårklöfs 

 storlek och på undersidan utrustad med en »kråka» eller horn- 

 stråle, liknande motsvarande bildning på en vanlig hofs under- 

 sida. Då denna extra tå med sin hof, som nästan nådde 

 marken, förorsakade fölet obehag, i det den lätt skadades vid 

 gåendet på lös mark och äfven föranledde inträngandet af 



