SMÄRRE MEDDELANDEN 95, 



dana trakter kunde jag mestadels vara säker på att ha ett par, tre 

 präktiga exemplar med mig hem; under sommarens lopp hade jag 

 ofta 40 — 50 lefvande, dock sällan öfver ett dussin samtidigt. Alla 

 .färgvariationer förekomma, från ljusaste grått till svart, alla schatte- 

 ringar i brunt samt olivgrönt. Af dessa senare, enligt mina erfaren- 

 heter den sällsyntaste variationen, hade jag aldrig mer än två i min 

 hand; tråkigt nog konserverades ej dessa, utan skickades med en 

 större samling lefvande ormar till Skansen i Stockholm. 



Vattensnoken (Tropidonotus natrix L.) var äfven talrikt företrädd, 

 dock ej i sådan mängd som huggormen. Jag höll vanligtvis endast 

 större djur, och jag minns särskildt en sommar, som jag bland ett 

 dussintal exemplar hade icke mindre än fyra på öfver en meters 

 längd! Vid ett tillfälle fångade jag en helt svart vattensnok, med 

 endast en ytterst svag antydan till fläckarne i nacken; exemplaret 

 finnes å Göteborgs museum. 



Den sällsyntaste af Sveriges ormar, släta snoken (Coronella au- 

 striaca Laur.), är äfven den minst kända och får oftast med lifvet 

 plikta för sin likhet med huggormen. Endast kännaren förmår i 

 allmänhet skilja honom från huggormen, för alla andra är han ett 

 giftigt djur, som måste utrotas. I Karlstorp var han visserligen 

 sällsynt, men dock ej att beteckna som synnerligen rar, jag fångade 

 honom nästan hvarje sommar i i ä högst 2 exemplar ( 1 eller 2 af 

 dessa finnas å Göteborgs museum.) 



Skulle jag våga mig på försöket att medelst siffror ange för- 

 hållandet mellan huggormens, vattensnokens och släta snokens tal- 

 rikhet i dessa trakter, såsom jag såg dem under mina vandringar, 

 skulle de förhälla sig ungefär som 40:25:1, detta som medeltalför 

 en följd af år. 



Warschau, i januari 1910. 



Otto Cyrén. 



Företaga en del insekter lika som fåglarne långväga reguliera 



flyttningar? 



Uti den entomologiska litteratur, som stått mig till buds, har 

 jag ej kunna utreda, huruvida insekterna likasom en del fåglar före- 

 taga reguliera flyttningar. Hvad jag kunnat inhämta är, att sträck- 

 gräshopporna i varmare länder gifva sig ut på vidsträckta färder, 

 och att vissa skalbaggar, bin och andra insekter, som man säger, 

 svärma, och därmed förbyta sin uppehållsort mot en annan i när- 

 heten, men huruvida insekterna utsträcka sina ströftåg så långt som 

 till andra länder, därom har jag ej kunnat få kännedom. 



Jag har föranledts att framställa ofvanskrifna spörsmål med anled- 

 ning af några iakttagelser, jag under årens lopp varit i tillfälle att 

 göra med afseende å vissa insekters förekomst i massa under egen- 

 domliga omständigheter. 



När i slutet på 1880- talet ollonborren uppträdde i Halland i 

 oroväckande grad, härjande sädesfälten och en del löfträdsarter, 

 begaf sig, att vid tiden för insektens svärmning, den ett år an- 

 träffades i miljoner uppkastade på hafsstranden vid Halmstad och 



