Bastard mellan ringdufva och tamdufva. 



Af 

 A. B — m. 



iSfSiSIHfll intern I908 — 1Q 09 förvarades i Skansens tjäder- 

 bur en hane af ringdufvan (Columba palumbus 

 L.) Öfvervintringen i det fria gick utmärkt 

 och fågeln ståtade i en mycket vackrare dräkt 

 v *^jp §i$o ^Nj än de inomhus förvarade ringdufvorna. Ända 

 jfe ;. .^.if-jtill mars månad rådde den största sämja och en- 

 dräkt mellan ifrågavarande dufva och tjäderfamiljen, bestående af 

 en gammal tupp och tre hönor, däribland en från Jämtland 1906 

 kommen, enfärgad gulhvit höna. För denna höna fattade ringduf- 

 van den största tillgifvenhet och lade på flerfaldiga sätt denna sin 

 känsla i dagen. Flög hönan ned på marken, genast var dufvan 

 också nere och började bockande och klirrande gå rundt om- 

 kring föremålet för sin låga. Satt hon på en gren gick den 

 outtröttlige uppvaktaren på samma gren, än på den ena än 

 på den andra sidan om henne och blåste upp sig, piruetterade 

 och kuttrade. Tjäderhönan tycktes å sin sida vara ganska 

 charmerad öfver all den uppmärksamhet, som visades henne. 

 Emellertid kom tjädertuppen, som med stoiskt lugn åsett dessa 

 krumbukter, i speltagen och då började han betrakta ringduf- 

 vans beteende med helt andra ögon. Ofta schasade han bort 

 den efterhängsne rivalen, der han gick och kråmade sig, men 

 en liten stund därefter var denne hos sin höna igen. Att detta, 

 ej länge kunde tolereras af den allt lidelsefullare vordne tjäder- 

 tuppen, kan man förstå. För att om möjligt få ringdufvans 

 intresse riktad från denna farliga lek, släpptes i början af april 

 en vanlig tamdufhona också in i buren. Men ringdufvan fram- 

 härdade i sin enträgenhet och några dagar därefter kom kata- 

 strofen. Med sin kraftiga näbb tillfogade den uppretade tjäder- 



