SMA BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM GOTLANDS FAUNA 75 



Somateria mollissima syntes, med undantag för Karlsöarne, 

 vara tämligen sparsamt förekommande, beroende helt säkert 

 på den hejdlösa äggplundringen på alla holmar, något hvartill 

 jag senare återkommer. På St. Karlsö ensamt beräknades 

 häcka omkring 500 å 600 par, en siffra som nog är tämligen 

 exakt, då de flesta bon utmärkes med numrerade stickor af 

 bevakaren. Detta emedan boen efter kläckningen skattas på 

 dunet. Omvårdnaden af ejdern har här gått så långt, att ingen 

 får ens skrämma upp en ejder från boet, enär ådan då tros 

 öfverge äggen, något som ju naturligtvis icke håller streck. 

 Karlsö-ejdrarne äro visserligen mindre tillitsfulla än Sandhamns- 

 släktingarne, men så värst rädda voro de icke och återvända 

 i regeln efter en liten stund till redet. 



Mer gus merganser allmännast å Lilla Karlsö, där jag såg 

 en del bon, däraf ett med 17 ägg. Af tre bon funna den 27 /s 

 innehöll ett färska ägg, ett halfrufvade och ett under kläckning 

 varande. 



Mergus serrcitor ej sällsynt. Häckade äfven vid Muske myr, 

 där jag såg bon med svagt rufvade ägg den "' U. 



Plialacrocorax carbo iakttogs den 27 /s å Lilla Karlsö, i 

 hvars östra sluttning 6 eller 7 af dessa stora fåglar uppe- 

 höllo sig. 



Lams ridibundus ytterst allmän. Ä Laus holmar häckade 

 säkert några hundra par och Muske myr hvimlar af dem. 



L. canus allmän, dock knappast så som skrattmåsen. 



L. argentatus förekom här och hvar på holmarne samt i en 

 mindre koloni å St. Karlsö. 



L. marinus häckar enstaka här och hvar på holmarne. 



L. fuscus allmän. Som en egendomlighet må framhållas 

 att några par L. fuscus häckade på den sterila med enbuskar 

 bevuxna terrängen öster om Muske myr, där jag fann en del 

 bon i enbuskarne 1 fot från marken. 



I fråga om måsarne gjorde jag under Gotlandsvistelsen 

 den iakttagelsen, att under första tiden af äggläggningen fann 

 jag aldrig ett enda blått ägg, ehuru jag såg hundratals bon, 

 men i den mån befolkningen röfvat från dem både första och 



