E. LÖNNBERG, SVANSENS BETYDELSE OCH ANVÄNDNING 71 



tagit hur dess hvita svans »lyst som en stjärna» mellan bus- 

 karne. Detta skulle också vara ett typiskt exempel på svansen 

 såsom »signalorgan». Wallace har just kallat den hvita upp- 

 åtböjda undersidan af kaninsvansen för en »signalflagga om fara», 1 

 hvilken råder andra kaniner att sätta sig i säkerhet. Huru här- 

 med kan förhålla sig må lämnas oafgjordt, faktiskt är, att många 

 djur, då de sätta sig i rörelse förete vissa färgtecken," som äro 

 lätta att se och att svansen ofta är bärare af dessa signaler. 



1 Det bör dock framhållas, att från annat hall invändningar gjorts mot denna 

 tydning. Det har t. ex. sagts, att, om en fiende smyger sig på en flock djur, så 

 är det antagligen den närmaste individen, som först varsnar honom, och denne 

 har då minst tillfälle att visa svansen för kamraterna, som ju äro framför ho- 

 nom i förhållande till den hotande faran. 



3 I vissa fall är detta alldeles tydligt, att dessa afsiktligt och genom mus- 

 kelrörelser göras bättre framträdande vid flykt, såsom då den sydafrikanska spring- 

 bocken breder ut sitt hvita ryggveck eller, när hjortdjur vidga ut den hvita spe- 

 geln o. s. v. 



(Forts.) 



