E. LÖNNBERG, SVANSENS BETYDELSE OCH ANVÄNDNING 67 



denna typ är blott ett steg till den mera fullständigt långhåriga 

 svansen hos gnun, jakoxen och hästarne. Häri se vi alltså 

 återigen en parallellutbildning hos vidt skilda former, som ej 

 ha någon släktskap sinsemellan. Hos många idislare är svan- 

 sen dock endast medellång och i vissa fall helt kort. I först- 

 nämnda fall kan den fortfarande spela en viss roll, som flug- 

 vifta för att jaga bort insekterna från de ofta nakna och därför 

 ömtåliga partierna vid analöppningen och i dess närhet. Om 

 man t. ex. betraktar en liten tofsantilop får man se huru svan- 

 sen är så godt som i ständig (nästan nervös) viftande rörelse. 

 Men äfven i de fall, då svansen är ganska kort, kan den i regel 

 ändock tjäna såsom skyddsorgan för de nämnda partierna, i det 

 den bildar liksom ett lock öfver dem. Detta lock skyddar så- 

 väl mot köld i länder med strängt klimat som mot insekters 

 angrepp. Svansens basala del, då den är lång, har samma 

 funktion. Man behöfver blott se, huru väl hos nötboskapen 

 svansens bas passar in, man skulle kunna säga är infälld mel- 

 lan bäckenets bakersta utskjutande partier, {tubera ischii). Prof. 

 Ewart har påpekat att Shetlandsponies äro försedda med yf- 

 viga hårpartier vid basen af svansen, hvilka ej ingå i svansens 

 öfriga hängande tagelpartier, utan äro mera burriga. Han har 

 också funnit ut betydelsen af dessa »svanslockar», som han 

 kallar dem. När en dylik pony öfverraskas af en snöstorm 

 vänder den bakdelen mot vinden. Yrsnön lägger sig då emot 

 dessa hår och inom kort har ponyn en snökaka såsom ett täcke 

 öfver hela bakdelen, hvars örntåliga delar därigenom skyddas 

 mot såväl storm som köld. Hos myskoxen är den korta svan- 

 sen med dess hår ett typiskt mot köld skyddande lock. Hos 

 många djur med lång och yfvig svans är denna ett värmande 

 skydd ej blott för analtrakten utan ett täcke för större eller 

 mindre delar af hela djuret. En ringlagd räf t. ex. har svansen 

 till täcke både för fötterna och nosen. När frysande apor klunga 

 sig samman för att värma hvarandra slå de svansarne om hvar- 

 andra. Det allra bästa täcket i form af svans har dock den 

 stora sydamerikanska myrsloken, som därmed kan täcka hela 

 sin kropp. 



