E. LÖNNBERG, SVANSENS BETYDELSE OCH ANVÄNDNING 57 



mycket skickliga hoppare, och de kunna lätt klamra sig fast på 

 stammar och grenar med tillhjälp af de skiflika bildningarne i 

 spetsen på fingrar och tår. Svansen är lång med en af för- 

 längda hår bildad tofs i spetsen, ett tydligt styre. Bland de 

 egentliga halfaporna, Lemuriderna, finnas talrika former, som 

 lefva i träd och där röra sig hoppande såsom Lemur, Ava/iis 1 

 m. fl. på Madagaskar och Ga/ago-formerna på Afrikas fastland. 

 Hos alla dessa är svansen väl utvecklad och hos Galago-ior- 

 merna tillika ganska buskig och ekorrlik. Alla, som haft till- 

 fälle att iakttaga en lefvande Galago i dess hemland, framhålla 

 deras liflighet och hoppskicklighet, som de utveckla nattetid. 

 Äfven de mindre arterna med en kroppslängd af omkring 20 

 cm. kunna företaga språng af två meters längd. 



Bland de egentliga aporna, såväl de brednosiga i Nya som 

 de smalnäsiga i Gamla världen finnas en hel mängd med långa 

 svansar och alla dessa äro lifliga djur, som lefva i träd, hvar- 

 est de företaga djärfva språng från gren till gren. Det är ganska 

 uppenbart, att de därvid ha nytta af sin svans såsom balans- 

 och styrorgan. Detta framgår bl. a. däraf, att sådana apformer, 

 som ha ett annat lefnadssätt, ej ha svansen utvecklad på samma 

 sätt, hvarom närmare skall anföras längre fram. För att med 

 några exempel göra saken mera påtaglig må erinras om följande 

 former. De små ekorraporna i Sydamerika (Hapale) ha, som 

 namnet antyder, ett ekorrliknande utseende, som sträcker sig 

 äfven därhän, att svansen är yfvig och lång. De liksom deras 

 släktingar, de små Matos-aporna (äfven kallade »tamariner») 

 röra sig också ungefär som ekorrar i de sydamerikanska sko- 

 garna. Deras klättring blir desto mera lik ekorrarnas därigenom, 

 att de ha klor och ej naglar, och de göra långa luftsprång i 

 trädkronorna. Kapusinerapor (Cebus), spindelapor (Ateles) m. fl. 

 andra apformer i det tropiska Amerika ha långa svansar och 

 äro utmärkt skickliga i att kasta sig från träd till träd, men 

 därvid tjänar dem svansen äfven såsom griporgan, såsom nedan 



1 En stor halfapa Indris, som har en kroppslängd af 60 cm., är försedd 

 med långa ben och hoppar därför troligen mellan trädens grenar, men hos den 

 är svansen dock rudimentär. Den bildar sålunda af något okändt skäl ett undantag. 



