52 



FAUNA OCH FLORA 



Potamogale (fig. 1). Där är den stora och hoptryckta svansen 

 så kraftig, att den säkerligen helt öfvertagit funktionen att drifva 

 fram kroppen genom vattnet och lemmarne spela därvid ingen 

 roll. Hos åter andra insektätare förstoras svansens för sim- 

 ning eller styrning verksamma yta genom hår eller borstfransar. 

 I sin bästa utveckling ser man detta hos en tibetansk näbbmus- 

 form {Nectogale elegans) (fig. 2). Den bifogade bilden visar 

 detta bättre än ord. Andra närstående näbbmöss från Ostasien 

 af släktet Chimarrogale ha den långa svansen försedd med en 



Fig. 2. Nectogale elegans. 



hårfrans undertill och en dylik bär äfven vår vanliga vatten- 

 näbbmus (Neomys [1. Crossopus] fodiens). 



Att svansen tjänstgör såsom balansorgan är en mycket 

 vanlig sak bland däggdjuren och detta sker på flera olika sätt, 

 beroende på de ifrågavarande djurens kroppsbyggnad och lef- 

 nadssätt. I synnerhet hos sådana däggdjur, som hoppa på två 

 ben framträder svansens betydelse såsom balansorgan särdeles 

 tydligt. Dylika träffas ock inom olika djurgrupper. Bland pung- 

 djuren äro medlemmarna af kängurufamiljen dylika hoppare, 

 och de ha också en lång balanssvans, som dock tillika i vissa 

 fall äfven tjänar andra ändamål och därför också har rätt olika 

 utseende, ibland korthårig, grof och kägelformig, ibland tämligen 



