Tjänstgör morkullan under sin flyttning 

 såsom Goodyera repens fröspridare? 



ista häftet af »Fauna och Flora» för 190g inne- 

 höll bl. a. en uppsats: »Huru Goodyera repens 

 ;sprides» af C. A. Hollgren. Med anledning af 

 iden däri framlagda åsikten, rörande ifrågavarande 

 i växts spridningssätt, torde ett genmäle vara på sin 

 [plats. 



Den litteratur, som behandlar spridningsbiolo- 

 Igien, är mycket stor, men innehåller anmärknings- 

 värdt motsägande uppgifter. Orsaken härtill ligger hufvudsakligen 

 i den tillsats af fantasi och spekulation, som ofta vidlåder denna 

 gren af den botaniska vetenskapen. 



Förutom rena sakfel synes mig också författaren till ofvan 

 nämnda uppsats gjorts sig skyldig till en sådan spekulation. 



Fåglarnes hjälp vid växtspridningen är obestridligen mycket 

 stor, särskildt vid den s. k. endozoiska spridningen (se föröfrigt : 

 R. Sernander. Den skandinaviska vegetationsspridningsbiologien. 

 Upsala 1901.) Den betydelse, Hollgren vill lägga hos morkullan 

 såsom Goodyerans fröspridare, är emellertid något förhastad, och 

 att sätta fröspridningen i samband med fåglarnas flyttning är också 

 vanskligt. En dansk ornitolog har nämligen genom sina under- 

 sökningar visat, att fåglarna vid sina flyttningar sörja för att hafva 

 tomma magar, liksom de också rensa och putsa sin fjäderdräkt (se 

 vidare: C. H. Ostenfeld. Phytogeographical Studies etc. Botany 

 of the Fasröes, I, Copenhagen 1901, pp. 116 — 117). 



Morkullan såsom Goodyerans fröspridare i flyttningstid bör väl 

 sålunda sättas utom räkningen, åtminstone måste chancerna för ett 

 sådant spridningssätt vara mycket små. 



I en föregående uppsats skrifver Hollgren: (se »Fauna och 

 Flora», samma häfte, om: »Rhamnus frangula och Luscinia rubecula», 

 pag. 228.) »Spridningsmöjligheten är naturligtvis störst i närheten 

 af buskarna, där fröna vuxit, men kan, enär fågeln slukar bären, 

 medan han är stadd pa flyttning , x verka vida ikring.» 



Såvida författaren tager »flyttning» i den vanliga meningen, d. v. s. 

 sträcket, vittnar ofvanstående om ett misstag, likartadt med det 

 ifrågavarande. 



Om fågarna ej göra någon nytta såsom fröspridare vid sina 

 årliga flyttnigar, så äger dock motsatta förhållanden rum vid andra 



1 Kursiv, af mig. 



