2,6 FAUNA OCH FLORA 



efter insekterna? Ännu är det väl tvifvelaktigt, hvem som gått 

 före i utvecklingen, och har ej blomman i de flesta fall tagit 

 första steget och tvungit insekterna att anpassa sig därefter? 



Med utmärkt högaktning 

 O— g. 



Vid studentskrifningarna under sistlidne hösttermin före- 

 kom ett ämne så lydande: »Insekternas betydelse för befrukt- 

 ningen inom växtvärlden och växternas anpassning härför.» 

 Detta har föranledt ett par insändare att ställa till Red. en 

 fråga, om det icke snarare bör anses, att det är insekterna, 

 som anpassats efter växterna och ej tvärtom. 



På denna fråga kan svaras, att anpassningen här ingalunda 

 kan tänkas såsom ensidig, utan att den, liksom i alla symbi- 

 otiska förhållanden, måste varit ömsesidig såtillvida, som att 

 då insekter och blombärande växter en gång börjat träda i för- 

 hållande till hvarandra, än den ena, än den andra parten sökt 

 genom ytterligare anpassning draga så stor fördel däraf som 

 möjligt. En fråga af tämligen underordnad beskaffenhet är det, 

 hvilkendera parten det ursprungliga initiativet bör tillskrifvas, 

 ty detta initiativ kan ej tänkas ha föregåtts af någon morfolo- 

 gisk förändring från insekternas sida. Uppenbart förefaller det 

 visserligen, att första steget till det symbiotiska förhållandet 

 tagits af insekten, som, efter att förut ha lefvat af andra närings- 

 ämnen, därjämte äfven börjat förtära pollen och därvid ofrivilligt 

 kommit att transportera sådan från den ena blomman till den 

 andra. Men i betraktande däraf, att denna förändring i diet ej 

 synes nödvändigt kräfva någon afsevärd ombildning af de ur- 

 sprungligen bitande mundelarna då blommornas, pollen, såsom ju 

 anledning är att antaga, ursprungligen låg öppet och tillgäng- 

 ligt, måste det första steget till anpassning i det ny inträdda 

 symbiotiska förhållandet ha tagits af de blombärande växterna. 

 Detta första steg torde väl ha varit begynnande honungsalst- 

 ring såsom lockelsemedel. För insekten, som ej åsyftar något 

 annat än att komma åt näring, var honungens ursprungliga 

 öppna läge naturligtvis det bekvämaste. Men om blomman 



