2 2 FAUNA OCH FLORA 



sitt hål, i det att det kröker om svansspetsen och borrar in 

 den i jorden. 



Hos sköldpaddorna är svansen i de flesta fall ej till 

 någon nytta och den skulle kunna bli en angreppspunkt för 

 fiender, då den ej kan läggas in under skalet. Den är därför 

 vanligen mycket reducerad i storlek och helt kort. Hos de 

 s. k. »alligatorsköldpaddorna» (Macroclemmys och närstående 

 former) i Nordamerika tjänar dock svansen till att stödja 

 kroppen både vid rörelser i vatten och på land, och den är 

 därför hos dem rätt väl utvecklad och har en aflägsen likhet 

 med en alligatorsvans, hvaraf väl dessa sköldpaddors namn 

 härleder sig. 



Redan »urfågeln» Archaopteryx använde sin långa, med 

 fjädrar besatta svans, såsom ett styre under flykten och samma 

 funktion har detta organ äfven hos nutidens fåglar, ehuru 

 själfva svansen i hög grad förkortats hos dem och det därför 

 i hufvudsak blir de på den sittande pennorna, som få göra 

 tjänst. De äro också mycket olika utbildade allt efter de olika 

 fåglarnes behof. Ty stjärten är ej blott ett styre utan tillika 

 ett aeroplan, som hjälper till att bära kroppen, men ock tillika, 

 då den ställes i annan vinkel, till att stoppa farten. Fåglar, 

 som under flykten behöfva göra snabba vändningar, ha ofta 

 en del af stjärtpennorna förlängda, så att stjärten blir gaffellik 

 såsom hos glador, ladusvalor, många kolibris, fregattfåglar, 

 tärnor m. fl. eller kilformad såsom hos tropikfåglar, sulor, 

 labbar, stepphöns m. fl. Hos vissa simfåglar med relativt 

 långa och styfva stjärtpennor såsom skartvar, ormhalsfåglar 

 och en del dykande andfåglar såsom Erismatnra (ett släkte 

 med mycket vidsträckt utbredning från Sydeuropa till Tasma- 

 nien och Sydamerika) tjänstgör troligen stjärten såsom ett styre 

 äfven vid dykning under vattnet. 



Såsom stödorgan spelar stjärten en betydande roll på olika 

 sätt. Väl kändt är ju, huru hackspettar och trädkrypare under 

 sin klättring uppför trädstammarne stöda sig med stjärten. 

 Samma sak gäller äfven om flera representanter af den syd- 

 amerikanska fågelfamiljen Dendrocolaptidd', hvilka föra ett lik- 



