A. G. NATHORST, UPPTÄCKTEN AF SKALBAGGAR PA SPETSBERGEN 5 



afhandla frågan om utsikterna för skalbaggars förekomst på 

 Spetsbergen. Jag omnämner detta i min skildring af expeditio- 

 nen 1 med följande ord. 



> Då jag med Kolthoff afhandlade frågan om skalbaggars 

 eventuella förekomst på Spetsbergen och därvid omnämnde 

 dvärgbjörkens förekomst vid Kolbay, kommo vi öfverens om, 

 att där vore rätta stället att söka efter sådana... Visserligen 

 hade 1868 års expedition uppehållit sig där, men då dvärgbjörken 

 icke af densamma observerats, hade man ej heller på afsedda 

 ställe kunnat leta efter skalbaggar». Dvärgbjörken anträffades 

 nämligen på Spetsbergen för första gången af Hj. Wilander 

 och mig vid det inre af Kolbay 1870. 1882 fann jag, att väx- 

 ten vid fjordens mynning var betydligt ymnigare än längre in 

 och fann där äfven sterila exemplar af hjortron, äfven dessa 

 förut okända från Spetsbergen. Till detta ställe styrde vi nu 

 kosan med Antarctic den 23 juli 1898, dels för att gifva bo- 

 tanisterna tillfälle att studera dvärgbjörkens förekomst, dels 

 för att söka efter skalbaggar . Huru dessa upptäcktes har 

 jag skildrat i »Två somrar i Norra Ishafvet». 



Vi hade på morgonen strax efter klockan nio förankrat 

 vid fjordmynningen. »Jag rodde genast i land jämte Kolthoff, 

 Gunnar Andersson och Hesselman och gick först upp till 

 fyndorten för hjortronen. Dessa, som 1884 voro sterila, blom- 

 made nu, hvarför växten tyckes trifvas väl. Dvärgbjörken var- 

 präktig, fastän den här icke har uppstigande buskform, utan 

 växer nedliggande, nästan krypande långs marken. Den blom- 

 made nu med både han- och honhängen. Sedan jag fröjdat 

 mig en stund öfver dessa mina gamla vänner, började jag leta 

 efter skalbaggar, och på undersidan af den första sten, som 

 jag vände, fann jag samma staphylinidlika djur, som jag iakt- 

 tagit vid Klaas Billen Bay 1882. Denna gång blef det tillvara- 

 taget, och jag letade rätt på Kolthoff, som var sysselsatt 

 med att försäkra sig om några dunungar af fjaerplyt (Tringa 

 striatai. Han förklarade min bestämning riktig, och mycket 



1 A. G. Nathorst, Två somrar i Norra Ishafvet. Förra delen, sid. 119, 

 Stockholm 1900. 



