SJÖELEFANTERNA SKYDDAS I I 5 



som äga mindre hänsyn. I sådant fall kommer konkurrens och 

 rivalitet att uppstå, och därmed är sjöelefanternas öde beseg- 

 ladt. De, som önska närmare kännedom om Syd-Georgiens 

 sjöelefanter och djurlifvet där, hänvisas till nämnda uppsats, 

 som äfven är illustrerad med fotografier. 

 Kgl. Vetenskapsakademien, Stockholm. 



Einar Lönnberg. 



Någon tid efteråt i n:o 2886 af samma tidskrift (p 666) 

 kompletterades de redan lämnade uppgifterna och det yttras 



därvid i öfversättning bl. a.: » Jag har sedan mottagit 



underrättelser, som visa, att sakens ställning är t. o. m. sämre 

 än jag trodde den vara. 



Angående Syd-Georgien vet jag nu, att ett annat hvalfångst- 

 bolag har börjat sin verksamhet vid denna ö. Jag har likväl 

 ej hört något om sjöelefanterna, så att det är kanhända icke 

 för sent att skaffa en sträng lagstiftning för att förekomma 

 dödandet af dessa sällsynta och intressanta djur och gifva dem 

 tillräckligt skydd. Det är tydligt, att detta bör ske med möjliga 

 minsta dröjsmål. 



Crozet-ön, en annan britisk antarktisk besittning, har nyss 

 roffats af norska själhundsfångare. Dessa ha just återkommit 

 hem och skryta med att ha hemfört »1800 skinn af själhundar 

 och sjölejon». Huru många äro kvar? 



Från Kerguelen land ha sorgliga nyheter kommit. Det 

 säges, att en norsk själfångarefirma har erhållit koncession på 

 hval- och själhundsfångst där under tjugotvå år. Om ej några 

 reglerande bestämmelser gjorts eller skola gifvas, är det själf- 

 klart, att ingen enda sjöelefant ej heller någon annan själhund 

 kommer att öfverlefva dessa tjugotvå år. 



Jag skulle vara mycket tacksam, om Ni ville fästa allmän- 

 hetens uppmärksamhet på dessa fakta och tala för nödvändig- 

 heten af en skyndsam lagstiftning.» 



Något senare samma år hade jag tillfälle att i London af- 

 handla saken med intresserade och inflytelserika personer, 

 såsom lord Avebury, Mr Meade Waldo m. fl. Detta gjorde, att 



