234 FAUNA OCH FLORA ■ 



Gasella dorcas L. utmärker sig, liksom föröfrigt äfven Gasella 

 cuvieri Ogilby, genom saknaden af ett mörkt sidoband, men 

 skiljer sig från den senare arten genom sina lyrformiga, medel- 

 stora horn. Hornen hos Gazella cuvieri äro däremot diverge- 

 rande, om också af ungefär samma storlek. Gazella loderi 

 Thomas, såg jag endast i tvenne icke fullväxta exemplar, som 

 höllos i en inhängnad i Touggourt. Denna art uppehåller sig 

 hälst i sandöknen och är därför betydligt ljusare till färgen än 

 de båda andra arterna. Hornen äro äfven längre och diver- 

 gerande. 



Det s. k. berber/aret (Ammotragus lervia Pall.) förekom- 

 mer endast i bergstrakter, men går ganska långt in i Sahara. 

 I de af mig undersökta trakterna tycktes det endast finnas i 

 de El Kantara omgifvande Aurésbergen. Det utgör ett mycket 

 efterlängtadt villebråd, och många äro de européer, som göra 

 resan till Nordafrika i akt och mening att få fälla ett exemplar 

 af denna intressanta djurart. Men som det är mycket skyggt 

 och på samma gång synnerligen svårt att upptäcka på grund 

 af sin skyddande likhet, händer det ganska sällan att det faller 

 offer för jägaren. Bästa sättet att få skjuta berberfår är 

 nog att lura på dem vid deras drickplatser. Dock komma de 

 icke alla dagar till dessa; araberna påstå endast hvar femte dag. 



Af de större rofdjuren meddelade man mig att pantern 

 (Felis pardus L.) ännu skall förekomma i spridda exemplar här 

 och hvar i Atlasbergen. Sålunda lära hvarje år ett tiotal fäl- 

 las, men som den naturligtvis uppehåller sig i otillgängliga 

 och afsides liggande trakter, är den svåråtkomlig. 



Den strimmiga hyenan {Hyoena hycena L.) finnes tämligen 

 allmänt i de sydligare bergstrakterna, men är dock stadd i 

 förminskning oaktadt sin skygghet. Kring El Kantara lär den 

 dock ännu finnas, och skulle detta särskildt vara fallet i det 

 söder om denna plats belägna Montagne d'Albätre. 



I det sydligaste Algeriet var den lilla nätta ökenräfven 

 eller fenneken (Megalotis zerda Zimm.) rätt vanlig, och såg jag 

 vid flera tillfällen dess spår i den fina sanden. Under min 



