124 FAUNA OCH FLORA 



en tofs i spetsen såsom hos den indiska Macacus silenus. 

 Svanstofsen hos denna är gråaktig eller hvit, liksom den yfviga 

 skäggkrans, som omgifver ansiktet, är grå, under det att djuret 

 i öfrigt är svart. 



De stora människoliknande aporna orangutan, gorilla och 

 schimpans äro visserligen trädklättrare, men deras klättrings- 

 metod är snarare öfverensstämmande med de ofvan omtalade 

 tröga trädklättrarnes, och de göra inga språng af sådan art, 

 att en lång svans kunde vara dem till nytta såsom balans- 

 organ. De ha också därför förlorat svansen i öfverenstäm- 

 melse med öfriga djur med liknande lefnadssätt. 



Däggdjur, som löpa på alla fyra fötterna och utföra täm- 

 ligen jämna rörelser, d. v. s. ej företaga plötsliga språng, 

 kunna ej ha någon nytta af svansen som balansorgan såsom 

 redan i viss grad antydts. Om de sålunda ej kunna ha någon 

 annan särskild användning för den, blir den reducerad i mer 

 eller mindre hög grad. Denna reduktion går desto hastigare, 

 om svansen genom några vissa omständigheter kan bli till 

 någon skada eller obehag. I mycket kalla länder t. ex. är det 

 fara, att ett långt smalt organ som en svans lätt skall förfrysa 

 till sina yttre eller yttersta delar. I öfverensstämmelse härmed 

 finna vi svansen hos myskoxen, bergfår och stenbockar samt 

 renar i hög grad reducerad. 



Det är sålunda öfverallt genom hela djurserien en nog- 

 grann öfverensstämmelse mellan svansens utveckling både till 

 sättet och graden och denna kroppsdels funktion och bety- 

 delse för djuret såväl i positiv som negativ riktning. Under- 

 stundom kan det visserligen vara svårt att inse betydelsen af 

 ifrågavarande organs utveckling eller reduktion, men detta är 

 helt och hållet beroende på, att vi människor ofta ej kunna 

 sätta oss in i djurens lif och lifsförhållanden utan gärna äro 

 benägna att lägga en måttstock därpå, som är hämtad ute- 

 slutande från våra egna förhållanden. Resultatet af ett sådant 

 tillvägagångssätt blir då i regel ytterst skeft och vilseledande, 

 äfven om det stundom för en del kan förefalla tillfredsställande. 



