*3 2 



FAUNA OCH FLORA 



väg till nattkvist och bekikas intresseradt af ugglorna. Sina 

 grannar i burarne bredvid, bergufvarna, kattugglorna och 

 korparne, hvilka alla nu äro i liflig rörelse, bry de sig däre- 

 mot ej om. Så flyger honan åter ned och börjar på samma 

 sätt som förut att äta snö. Därmed sysselsätter hon sig nu 

 längre tid än förra gången och hanen flyttar sig därunder några 

 gånger. Plötsligt låter han höra detta starka, fulltoniga läte 

 som ofvan är beskrifvet, flera gånger upprepadt. Nu flyger 

 äfven han ned på marken, hugger sig en half råtta och förtär 

 den med god aptit. Flyger sedan upp och sätter sig på hol- 

 kens tak. Honan slutar nu ändtligen sitt skrapande i snön 

 och öfvergår till den andra råtthalfvan. Med denna flyger hon 

 upp på holkens sittpinne; det blir medels några knirkande 

 läten ett litet samtal mellan makarne, hvilket resulterar däri, 

 att honan flyger bort och sätter sig på en gren, där hon i lugn 

 och ro förtär sin portion. Hanen åter flyttar ned på sittpinnen 

 och flyger efter några minuter in i holken. Klockan är nu 

 öfver sju. Det har mörknat rätt betydligt, korphanen har satt 

 sig bredvid sin rufvande hona, riptupparne skratta åt hvarandra 

 i sina burar, lohanarnes vrål blandar sig med vargarnes tjut, 

 och från småfågelburen därinne i skogen höras taltrastens 

 starka, melodiska slag. — 



Under den följande tiden syntes ej honan vidare ute. Nära 

 en vecka förgick utan att hon intog någon föda. Den 31 mars 

 pä e. m. låg äfven hanen inne. Den 1 april kl. 8 på aftonen 

 flög hanen in och — jag kan säga — i samma ögonblick honan 

 ut. Aflösningen skedde blixtsnabbt och fullkomligt ljudlöst. 

 Den 3 kom hon ut vid half fyra tiden på eftermiddagen, flög 

 några slag omkring i buren, putsade sig omsorgsfullt, afleve- 

 rerade en boll och visade äfven på annat sätt oförtydbart att 

 hon nu åter börjat äta. Efter 10 minuter flög hon åter in. 

 Stark dags mej a var denna dag radande. - - De följande aft- 

 narne kom honan vanligen ut vid sextiden eller något senare 

 och aflösningen försiggick alltid såsom ofvan beskrifvits. Den 

 9 på morgonen låg äfven hanen inne. - - Då jag på förmid- 

 dagen den 19 april kom upp till buren, satt hanen på en gren 



