Smärre meddelanden. 



Rådjur i Norrbotten. 



Vid flera olika tillfällen under de senaste åren ha meddelanden 

 framkommit om, att rådjur skulle lefva så långt mot norden som i 

 Norrbotten. Vid Sjaunjabäcken 4 — 5 mil väster om Gellivare ha 

 upprepade gånger några djur observerats, som enligt beskrifning lämnad 

 till Jägmästare Hammarberg m. fl. tyckas ha varit rådjur. I febru- 

 ari 1908 sköt en bondson från Pitebygden ett för honom okändt 

 djur, som han trodde vara ett lodjur(I), och med anledning däraf 

 sökte han utfå skottpengar för detsamma. Saken kom sedan inför 

 tinget och utklarerades där på för skytten lindrigaste sätt, då han 

 varit i god tro. Nu nyligen i mars 19 10 har pä ungefär sam- 

 ma ställe i Alterdalen (Nybyn) tvenne rådjur varit synliga. Dessa 

 djur ha sålunda i flera ar lyckats uthärda i dessa nordliga bygder. 



En helsvart snok 



(utan ljusa fläckar i nacken) togs simmande i sjön Ämmern, Tjärstads 

 socken, Östergötland 13 /t 1909 af min broder. Exemplaret hade 2 

 cm. lång stjärt. En stor huggorm ihjälslog jag på en halfö i när- 

 heten i augusti 1908. Tyvärr är mätningen, som visade en längd 

 af 725 mm., gjord på hans torkade skinn och först nu. 



Linköping 30 mars 1910. TT 



/.. Hannerz. 



Kräftfiskande kråka. 



Min vän G. G. berättade mig en dag, när jag besökte honom 

 på Lamhult, där det finns flera kräftrika sjöar, att han iakttagit, 

 huru en kråka flög ned till stranden och satte sig på stenarna, som 

 till och med voro under vattenytan. Då det föreföll honom egen- 

 domligt, att en så föga vattenkär fågel sökte sådan plats, lade han 

 sig på lur och observerade kråkan. Han fann den stående på 

 en sten i vattnet i en märkvärdig vaggande rörelse, än tryckande 

 på den ena foten än på den andra tydligen för att få stenen i gung- 

 ning. Blicken hade hon riktad ned i vattnet. Efter att ha hållit 

 på en stund hoppade hon till en annan sten, för att börja där på 

 nytt på samma sätt att vagga. Att det ej var blott för nöjes skull 

 visade sig snart, då kråkan plötsligt doppade ned hufvudet i vattnet. 

 När hon så lyfte upp det igen hade hon en mjukskalig kräfta i 

 näbbet och flög sin kos med bytet. 



C. M. F. 



