SMÄRRE MEDDELANDEN 141 



Om tiden för korsnäbbens bäckning. 



Då jag i dag ånyo, jag vet ej hvilken gång i ordningen, kom 

 att läsa Dr C. A. YVesterlund, Skandinaviska fåglarnes fotplantnings- 

 historia, kom jag att å sid. 93 fästa mig vid, att såväl dr Westerlund 

 själf som Konservator Mewes saknat tillfälle att inom Sverige få 

 faktiska bevis på att Loxia-arter värpt under sommarmånaderna. 



Som ett bidrag till utrönandet af denna fråga vill jag därför 

 meddela, att jag är 1S94 en af dagarne omkring den 18 juli vid 

 Ammeberg i Närike fann en korsnäbbhona i färd att bygga bo. 

 Detta låg nära toppen af en omkring 8 m. hög gran inåt stammen 

 på vanligt sätt skyddadt af öfverhängande fina kvistar. Egendom- 

 ligt var emellertid, att denna gran stod tämligen enstaka i en hage 

 af björk och ek. Boet utgjordes af skägglaf och ytterst några fina 

 grankvistar, men hela nästet var så tunt, att liksom hos en del Syl- 

 via-arter dagern lyste igenom till skillnad frän ett bo från samma 

 trakt, taget den 18 /s 1901, hvilket hade 12 cm. tjocka väggar af skägg- 

 laf blandad med stora mängder enbast. Honan värpte den 22, 23 

 och 24 juli ett ägg dagligen och i motsats till hvad jag funnit vid 

 andra bon af l8 /s, " ,; ■-•■ %. 2 A — * 8 A alla tran Närike rufvade hon 

 ej förrän den 25. Då boet den 26 på middagen fortfarande endast 

 innehöll tre ägg, blef det af mig tillvarataget, och finnas äggen än 

 i dag i min samling. 



Denna kull har två ganska långsträckta ägg med lilländan skar- 

 pare tillspetsad, det tredje af mera normal form. Grundfärgen är 

 något starkare blå än hos öfriga ägg, hvarjämte teckningen i sin 

 helhet synes mattare; ett af äggen saknar de eljest vanliga större 

 mörka fläckarne. 



Östersund den 8 mars 1910. 



Roland Nicolin. 



Angående spetsstjärtade labbens (St. parasitiens) bäckning i 

 östra skärgården. 



I Fauna och Flora har en intresserad insändare undrat, hvar 

 denna labb vore att söka. Ar 1896 23 maj fanns ett par häckande 

 å Rösskären ej långt frän Grönskärs fyr, och här brukar han enligt 

 befolkningens uppgift häcka. Den u /t 07 tog jag två nära fullväxta 

 ungar på Mellkobbarne, mellan Möja och Sandhams yttre skärgård, 

 hvilka båda ungar skänktes till Skansen. Dessa Mellkobbar äro egen- 

 domliga för denna skärgård och vore värda att skyddas för sitt rika 

 fågellif. Som jag redan på annat ställe nämnt häcka omkring 15 par 

 tordrhular därstädes, men dessutom fann jag sagda dag den 14 /t 

 en hel holme med ägg och ungar af Fuligula marila, ett par bon 

 Oedemia fusca, ägg eller ungar af Larus fuscus, Strepsilas interpres, 

 Mergus serrator, St. parasiticus, Somateria mollissima, Motacilla alba 

 samt, om jag såg rätt, Anthus obscurus. 



Östersund den 3 februari 19 10. 



Roland Nicolin 



