158 FALNA OCH FLORA 



den förra valts till bostad. Båda äro de högst rofgiriga och 

 förtära samma slags föda. Äfven detta fall af symbios har länge 

 varit kändt. På den zoologiska stationen vid Kristineberg har 

 detsamma studerats af Professor A. Wirén. I hvilket beroende 

 dessa båda parter känna sig stå till hvarandra framgår af 

 följande experiment. Bägge djuren aflägsnades ur deras gamla 

 bostad och öfverfördes i ett nytt akvarium, i hvilket flera 

 tomma snäckskal blifvit nedlagda. Masken kröp då till en 

 början villrådig omkring bland skalen utan att välja något till 

 bostad. Först sedan eremitkräftan gjort sitt val och väl in- 

 stallerat sig i ett af skalen, intog masken sin plats i samma 

 bostad utan att däri förhindras af kräftan. Att märka är, att 

 om man inför andra, mycket närbesläktade nereider i akvariet, 

 så angripas dessa genast af kräftan, hvilken förtärde dem med 

 stor begärlighet och i hvilken måltid äfven bolagsmannen får 

 deltaga. Detta är ju nästan sagolikt - - men icke förty sant. 

 Kräftan kan uppenbarligen göra skillnad mellan mycket när- 

 stående former af borstmasken, den ene gynnar hon på allt 

 sätt, ger föda, bostad, skydd m. m., den andra använder hon 

 hynsynslöst till föda. Här kan intet tvifvel råda därom, att 

 båda parterna göra hvarandra mottjänster. 



Många, många andra exempel skulle kunna framdragas 

 såsom bevis på, att djur af vidt skilda klasser eller ordningar 

 i känsla af ömsesidig nytta ingå bolag med hvarandra. Hvad 

 jag här haft äran frambära, torde dock vara nog för att läsaren 

 skall kunna bilda sig en föreställning om symbiosens natur. 



Emellertid må man ej tro, att denna symbios är begränsad 

 blott till s. k. lägre organiserade varelser. Redan i det före- 

 gående är det antydt, att äfven så högt stående djur som t. ex. 

 fiskar ingå bolag med andra djur af samma eller lägre rang 

 inom djurskalen. 



Den bekante zoologen Sluiter, som under många år idkat 

 naturstudier i hafvet kring Sundaöarne, omtalar, att i Batavias 

 hamn en stor hafsblomma 1. actinia, ända till 4 decimeter i 

 genomskärning och med vacker färgteckning, lefver vidfästad 

 döda korallstycken på korallrefven. I dess krona, som bildas 



